ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/522/20 Справа № 705/1724/20 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника ВК № 92 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2020 року, про відмову в задоволенні подання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

Державна установа «Черкаська виправна колонія № 92» звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування подання вказано, що ОСОБА_7 засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2018 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту його затримання, тобто з 29.03.2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою. Початок строку відбування покарання: 29.03.2018. Кінець строку відбування покарання: 29.03.2021. Станом на 02.04.2020 засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. Під час утримання в СІЗО м. Київ характеризувався негативно, до праці не залучався, заохочень не мав, 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення погашено у встановленому законом порядку. З 25.09.2018 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується режиму відбування покарання та розпорядку дня, але допустив 3 порушення режиму відбування покарання, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягненні погашені у встановленому законом порядку. Виконує обов`язки старшого днювального бригади №42. До своїх обов`язків ставиться сумлінно та старанно, за що 4 рази заохочувався, правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Провину у скоєному злочині визнає повністю та розкаюється.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2020 року відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В ухвалі суд указав, що в судовому засіданні не доведено наявність обставин, які боднозначно давали підстави зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 дійсно заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2020 року та застосувати щодо нього ст. 81 КК України. Вказує, що став на шлях виправлення. Працевлаштований старшим днювальним відділення. Під час перебування в колоній одружився. Стягнення на даний час погашені, має 4 заохочення.

Прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу засудженого та просив ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2020 року залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою, а правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 немає.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник колонії поклався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що адміністрацією Старобабанівської виправної колонії № 92 ОСОБА_7 характеризується позитивно. Дотримується режиму відбування покарання та розпорядку дня, але допустив 3 порушення режиму відбування покарання, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені в установленому законом порядку. Виконує обов`язки старшого днювального бригади № 42. До своїх обов`язків ставиться сумлінно та старанно, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Проте, також вбачається, що жовтні 2019 року комісією установи було відмовлено засудженому у направленні матеріалів до суду для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, так як засуджений не став на шлях виправлення. При цьому, у квітні 2020 року комісія робить висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. Однак, суд першої інстанції вірно врахував, що з жовтня 2019 року, коли були відсутні підстави вважати, що засуджений стає на шлях виправлення, і до квітня 2020 року, коли було зроблено висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, минуло менше 6 місяців, суд не вбачає підстав вважати, що засуджений, не стаючи на шлях виправлення, міг довести своє виправлення.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу. Посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що він став на шлях виправлення, колегія суддів не вбачає такими, які істотно впливають на рішення щодо умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної мінімальної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2020 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :