Справа № 461/4771/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/903/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000440 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
представника адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2020 року задоволено клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 та накладено арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном (документами), вилученими в ході обшуку 02 липня 2020 року, а саме на:

- цистерну об`ємом 1000 л, яка наповнена близько 400 л. рідини, з якої відібрано взірці у 3 пластикові пляшки об`ємом по 1,5л;

- цистерну об`ємом 1000 л. наповнену 3 л рідини, з якої відібрано взірці у 2 пластикові пляшки об`ємом по 1.5 л;

- взірці, відібрані у 3 пластикові пляшки об`ємом по 1,5 л. з цистерни об`ємом 1000л., яка наповнена близько 10 л.рідини;

- 28 пластикових пляшок, об`ємом 1л наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Antibacterial Virus Protection»;

- 2541 пусту пластикову пляшку, об`ємом 4 л;

- 334 пусті пластикові пляшки, об`ємом 1.5 л;

- 346 пустих пластикових пляшок, об`ємом 1 л;

- 2000 пластикових корків до вказаних пляшок;

- договори про придбання сировини, бухгалтерські документи, рахунки про оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, посвідчення якості, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, платіжні доручення (блокнот бежевого кольору, в якому наявні рукописні надписи (Антисептик, дезінфектор), блокнот синього кольору, в якому є надписи ОСОБА_11 , в якому наявні надписи, зокрема (антисептик), синю папку скоросшивач, в якій наявні наступні документи: рахунки на оплату №БІ-00337, БІ-00341, БІ-00347, БІ-00336, БІ-00258, БІ-00254, БІ-00250, БІ-00165, БІ-00289, БІ-00260, БІ-00246, БІ-00030, БІ-00274, БІ-00202, БІ-00010; платіжні доручення: 5567,566, 623,624,733, 693, 449, 627, 498, 499, 494, технічні умови на засоби косметичні, антисептичні для рук, копію статуту ТзОВ «Компанія Орфей», рецептури на засоби проти обмерзання «Зима-У»; видаткові накладні, вилучені згідно протоколу обшуку, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи)

- 2 ящики із етикетками на дезінфектори на 50 мл, 100 мл, 400 мл, 1000 мл;

- 1350 пластикових пляшок, об`ємом 1 л наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Virus»;

- 599 пластикових пляшок, об`ємом 0,5л наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Virus»;

- 146 пластикових пляшок, об`ємом 100мл наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Virus»;

- 2235 пластикових пляшок, об`ємом 50мл наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Virus»;

- 73 пластикові пляшки, об`ємом 250 мл наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Virus»;

- 12 пластикових пляшок, об`ємом 1,5л наповнені рідинами із наліпками назви антисептика «Virus»;

- взірці, які відібрані для проведення експертиз.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що 03 липня 2020 року постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 вилучене майно під час обшуків 02 липня 2020 року визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню. Воно має доказове значення у кримінальному провадженні та що прокурор довів, що вищевказане майно, має значення речового доказу по кримінальному провадженню, могло зберігти на собі сліди кримінального правопорушення та в подальшому може бути використане як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, прийшов до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, та доповнення до неї, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04 серпня 2020 року про задоволення клопотання прокурора від 30 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000440 від 03 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні даного клопотання. Вважають оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та рсуперечить вимогам ч.3 та ч.5 ст. 132, ст. 169, ст.ст. 171-173 КПК України.

Зазначають, що клопотання прокурора є незаконне, необгрунтоване, упереджене, суперечить вимогам ст. 171 КПК України, суперечить вказівці, наведені в ухвалі Львівського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, згідно якої ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 08 липня 2020 року про арешт майна скасовано, клопотання слідчого про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин. Тобто, строк зберігання вилученого майна вичерпано 26 липня 2020 року і майно, в розумінні вимог ст. 169-173 КПК України підлягає негайному поверненню. Проте в день розгляду скарг власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого ним майна, за результатами якої вирішено негайно повернути вилучене під час проведення обшуку майно, прокурор подала знову клопотання про арешт майна, вилученого 02 липня 2020 року у володільців ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Вподальшому, не повернувши майно власникам, 04 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова вирішено накласти арешт на вилучене під час проведення обшуку майно у кримінальному провадженні №0000440 від 03 червня 2020 року.

Апелянти вказують, що прокурор не надав жодних доказів причетності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до будь-якого кримінального правопорушення та доказів того, що вилучене майно було об`єктом кримінального правопорушення та не навів жодних доводів, які б давали підстави суду накласти арешт на таке майно.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , підтриману представником адвокатом ОСОБА_9 , які просили задоволити апеляційну скаргу, прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №00000440 від 03 червня 2020 року внесено відомості у ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227 КК України.

02 липня 2020 року під час проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, що за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ФОП ОСОБА_6 .

Крім того, 02 липня 2020 року було проведено обшук в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 .

Як видно із клопотання слідчого, постановою слідчого СУ ГУНП у Львівській області, вилучене майно під час обшуків 02 липня 2020 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, прийшов до вірного переконання, що прокурор довів, що вилучене майно, має значення речового доказу по кримінальному провадженню, могло зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та в подальшому може бути використане як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, а незастосування арешту майна може призвести до настання наслідків, що перешкодатимуть збереженню речових доказів.

Що стосується доводів апелянтів щодо незаконного накладення арешту на неповернуте майно, то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки ст. 170 КПК України передбачає право слідчого судді накласти арешт на майно, яке не є тимчасово вилученим, але має доказове значення.

Твердження апелянтів щодо незаконності клопотанняпрокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає необгрунтованими, так як, таке подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, та слідчий суддя обґрунтовано задоволив дане клопотання, та поклався на висновки, які відповідають фактичним обставинам та меті накладення арешту на майно в кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що вищезазначена ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2020 року є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає, а тому відмовляє ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в задоволенні їх апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України,колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу, з відповідними доповненнями до неї, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000440 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: