Справа № 646/4778/20
№ провадження 1-в/646/381/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.08.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судових засідань ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року відносно
засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, засудженого вироком Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року за п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, вирок Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року змінений ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року, за якою ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В :
17 серпня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_4 про приведення вироку Люботинського міського суду Харківської області від 04.12.2013 щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.
Клопотання обґрунтовано тим, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Представник адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду був повідомлений належним чином.
Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року ОСОБА_5 засуджений за п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року вирок Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року змінено, перекваліфіковано його дії з п.6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді 12 років позбавлення волі.
Вирок суду набрав законної сили 09 червня 2015 року.
Відповідно до приписів п.13 ч.1 ст. 537 КПК України та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.
Частиною 3 статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст.185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачала покарання у виді штрафу від однієї п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Отже, з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
У той же час, призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі перевищує санкцію ч. 1ст. 185 КК України в редакції від 01 липня 2020 року, а максимальною межею покарання, встановленою санкцією нового закону (ч. 1 ст.185 КК України в редакції від 01 липня 2020 року) є покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Люботинського міського суду Харківської області 04 грудня 2013 року за п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, та з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року в частині перекваліфікації дій засудженого з п.6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки вказаною ухвалою вирок Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року не змінювався в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений у тому числі за ч.1 ст.185 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, за яке призначене покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Приймаючи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного засудженому ОСОБА_5 вироком Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року у тому числі за ч.1 ст.185 КК України, і визначення йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України.
Отже, з урахуванням ч.1 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 необхідно знизити призначене вироком Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
У частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вирок Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року, залишається без змін.
Керуючись ст.74, ст. ст.537,539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2013 року у частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_5 у цій частині засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі, з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року, вважати ОСОБА_5 остаточно засудженим за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1