Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 635/5882/16-к
Провадження № 1-кп/644/410/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_13 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальні акти, об`єднані у одне судове провадження, у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0001797 від 07.05.2016 року; 0003086 від 29.07.2016 року; 0000524 від 02.04.2019 року; 0004148 від 01.11.2016 року; 0002068 від 19.12.2019, 0001346 від 23.08.2018 року, № 0001347 від 23.08.2018 року, № 0000645 від 24.04.2019 року, складені за результатами досудових розслідувань відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, освіта середня спеціальна, не одруженого, перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27», за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що має намір на укладення угоди з обвинуваченими після вивчення матеріалів об`єднаного кримінального провадження за вищезазначеними обвинувальними актами, для чого йому потрібен час, бо лише сьогодні вступив у справу згідно Постанови про зміну групи прокурорів від 25.01.2021 року, згодом вважав за можливе призначити вказані обвинувальні акти, об`єднані в одне провадження до судового розгляду та заявив про необхідність продовження раніш застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з тими обставинами, що ризики, враховані при його обранні на цей час жодним чином не зменшилися, судовий розгляд не здійснено, є потреба у забезпеченні даного кримінального провадження саме таким заходом - -запобіжним заходом щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, бо строк дії Ухвали суду про його продовження спливає 28 .01.2021 року.

Потерпілі, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, не скористалися своїм процесуальним правом щодо висловлення думок в підготовчому судовому засіданні та надання процесуальних клопотань, заяв з проханням відкласти підготовче засідання не надали, раніш направляли до суду заяви з проханнями вести судове провадження у суді першої інстанції у їх відсутність.

Захисники обвинувачених та обвинувачені вважали за можливе призначення судового розгляду за вказаними обвинувальними актами, об`єднаними у одне судове провадження, адвокат ОСОБА_13 в якості підстави, що унеможливлює призначення обвинувальних актів до судового розгляду, зазначила про відсутність заяв потерпілих, що адресовані в дане підготовче судове засідання, знаходила за необхідне здійснити примусовий привід потерпілих до суду через органи поліції.

Суд, ознайомившись з об`єднаними у одне судове провадження обвинувальними актами та доданими до них матеріалами, вважає, що вказані об`єднані у одне судове провадження обвинувальні акти, складені за результатами досудових розслідувань відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , - слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до положень п.«а» §3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від/прийняття 4.08.2001 та «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п,1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000. ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь - якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» §3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
Вищий спеціалізований суд з розгляду кримінальних та цивільних справ в своєму листі від 03.10.2012 року №223/1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив, що в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення та повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину.

Як з`ясовано, описова частина обвинувального акту № 0001797 від 07.05.2016 року не містять приводів та підстав початку досудового розслідування в повному об`ємі, а саме : спосіб та наслідки кримінального правопорушення, вчиненого саме конкретним обвинуваченим, тобто обставини, які прокурор вважає встановленими як факт, відсутній детальний опис та конкретизація дій саме кожного конкретного обвинуваченого, їх послідовність, механізм, фактично не зазначений мотив та мета таких дій, є лише припущення слідчого щодо мотиву, не зазначено вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Крім того, згідно вказаних об`єднаних у одне провадження обвинувальних актів, всі епізоди інкримінованих цим обвинуваченим д іянь вчинено в Харківському районі Харківської області, що є територіально не підсудним Орджонікідзевському районному суду м.Харкова, бо відповідно до вимог діючого законодавства України ( ч. 1 ст. 32 КПК України), кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

За змістом обвинувального акту № 0001797 від 07.05.2016 року, механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 291 ч.2 п.5 КПК України не виписаний. Таке формулювання - « разом із особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, внаслідок спільних ударів, спільно застосувавши насилля небезпечне для життя потерпілого, яке виразилось в нанесенні йому ударів……..», « ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження , за попередньою змовою між собою, наносили тілесні ушкодження, керуючись єдиним злочинним наміром……» є не конкретним, в обвинуваченні, за належних підстав до цього, повинно бути зазначено, який саме механізм спричинення тілесних ушкоджень саме кожним конкретним обвинуваченим, послідовність нанесення ударів ним, внаслідок яких наступили саме такі наслідки, причинний зв`язок між ними, розмежування ударів щодо осіб, які наносили, тобто хто з них та в які частини тіла.

Таким чином, характер інкримінованого порушення не розкритий, тому не зазначено обставин, що вказують на наявність необхідної ознаки об`єктивної сторони злочину причинного зв`язку між цим діянням і наслідками, акт не містить зазначення мети вчинення кримінального правопорушення.

Судом, під час проведення підготовчого судового засідання по зазначеній справі виявлено, що передчасно, без належного встановлення саме фактичних обставин, а не поверхневих даних щодо зазначеної події у справі, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, без з`ясування причинного зв`язку між встановленими медичними закладами ушкодженнями здоров`я потерпілих та події 07.05.2016 року, було спрямовано до суду.

В направленому до суду обвинувальному акті відносно вищевказаних обвинувачених наведено положення, що суперечать одне одному, як наприклад
« домовившись між собою вчинити на них напад з метою заволодіння майном ………. почав словесно провокувати потерпілого ОСОБА_14 на конфлікт…….»
Крім того, в обвинувальному акті викладене формулювання обвинувачення, що дії обвинувачених були спільними та цілеспрямованими, але мета таких дій так і не зазначена, розмежування та конкретизація дій кожної особи не проведено, тобто фактичні дані викладені таким чином, що не дають суду зробити висновок, що вони взагалі встановлювалися прокурором.
Аналогічна ситуація щодо територіальної підсудності (всі інкриміновані обвинуваченим епізоди вчинено на території Харківського району Харківської області) та неконкретного обвинувачення і з іншими обвинувальними актами, що об`єднані в одне судове провадження ( справа № 635/5882/16, № провадження 1-кп/644/505/20, яка передана цьому складу суду від судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_15 згідно розпорядження № 265 від 28.12.2020 року).

Так, обвинувальні акти №№ 0000524 від 02.04.2019 року; 0004148 від 01.11.2016 року; 0002068 від 19.12.2019, 0001346 від 23.08.2018 року, № 0001347 від 23.08.2018 року, № 0000645 від 24.04.2019 року, не містять фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими та які свідчать про наявність ознак складів інкримінованих обвинуваченим злочинів, що призвели до формального викладу обвинувачення, яке є неповним, по суті лише копіюванням диспозиції відповідної статті Кримінального Кодексу України, ознаки складів інкримінованих обвинуваченим злочинів не розкриті та не підтверджені викладом фактичних обставин подій вказаних кримінальних правопорушень. Так в усіх вищеперелічених, без виключення , обвинувальних актах, формально описано лише об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, розкриття всіх інших ознак інкримінованих злочинів відсутнє.

За теорією кримінального процесуального права, Склад злочину це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, притаманних даному, конкретному злочину, описаному в диспозиції Особливої частини КК. Це визначення можна звести до більш лаконічного, сказавши, що склад злочину це сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, що відтворюють певне суспільно небезпечне діяння, яке визнається злочином
Враховуючи викладені теоретичні основи, на яких базується кримінальний процесс України, суд приходить до висновку про порушення вимог КПК України під час складання вказаних обвинувальних актів, що перешкоджає призначенню їх до судового розгляду.

Так, за всіма переліченими актами, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень лише копіює формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, що є неприпустимим та унеможливлює належне виконання судом завдань кримінального процесу, бо повинно бути викладено не «сухе» обвинувачення, а конкретні фактичні обставини кожного кримінального правопорушення, тобто встановлені та підтверджені зібраними доказами факти, що дійсно мали місце під час подій інкримінованих злочинів. Резюмуючи викладене, суд вважає, що виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у зазначених обвинувальних актах відсутній, тому обвинувальні акти не відповідають вимогам КПК України. Цитувати обвинувальні акти суд не знаходить за необхідне, їх копії мають сторони зазначених кримінальних проваджень.

Невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України може бути підставою для повернення цього процесуального документа винятково на етапі проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції. Саме тому правильність формулювання обвинувачення як одна з вимог обвинувального акта має перевірятись лише судом першої інстанції в порядку, визначеному ст.314 КПК України, яка і визначає процесуальні наслідки неправильності, у тому числі неповноти сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення. З огляду на положення ст.337 КПК України, саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта має бути проведено судовий розгляд. Суд повинен забезпечити справедливий розгляд справи незалежним, неупередженим судом у розумні строки. Лише за результатами справедливого розгляду можливе справедливе рішення.
Законодавець передбачив у ст. 291 КПК України вимоги щодо обвинувального акту, зокрема ч.2 п.5 цієї статті зобов`язує слідчого та/або прокурора викласти фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та сформулювати обвинувачення, для того щоб забезпечити справедливий розгляд справи

( з дотриманням принципів верховенства права, законності, рівенства сторін, диспозитивності, забезпечення права на захист, змагальності сторін, безпосередності дослідження показань, речей і документів, гласності та відкритості), тому такий обов`язок покладається на орган досудового розслідування, з тим щоб виключити суттєві порушення КПК України, що в противному випадку може призвести до порушення права на справедливий суд, причому як обвинуваченого так і потерпілого.

Враховуючи наведене, суд знаходить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення неконкретизованим, неповним та таким, від якого неможливо здійснювати якісний захист стороною захисту, за яким неможливо здійснити захист повною мірою інтересів потерпілих, що може призвести як до порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист, так і до неможливості повною мірою реалізувати потерпілим свої законні права та захист інтересів у кримінальному провадженні.

Вказані недоліки не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення в суді прокурором, з тих підстав, що прокурор має право лише змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, а не зазначити ті, що були ним встановлені в ході досудового розслідування, однак в порушення ст.. 291 КПК України не зазначені в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувальні акти та додані до них матеріали, не відповідають вимогам, встановленим нормами КПК України, а тому, у відповідності до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України обвинувальні акти підлягають поверненню прокурору.

Судом поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у зв`язку з тими обставинами, що судове провадження не завершене до його спливу ( 28.01.2021), на виконання вимог ст. 331 КПК України. Прокурором заявлено про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого. Доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою прокурором обґрунтована з посиланням на ті обставини, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вплинути на хід розгляду, обвинувачується в ряді тяжких злочинів. Прокурором вказано, що ризики, що враховані при обрані такого заходу не зменшилися на цей час.

Сторона захисту знаходила клопотання прокурора необґрунтованим, заперечувала проти його задоволення, через недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та ненадання фактичних даних, які б свідчили про вказане прокурором, просила врахувати те, що обвинувачений має постійне місце проживання, існує намір фізичної особи-підприємця в місті Мерефа прийняти його на роботу, вважали, що відпала необхідність в застосуванні такої міри запобіжного заходу, можливо змінити його на домашній арешт, письмового клопотання в порядку ст. 201 КПК України не надано.

Суд вважає, що фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про його особу, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України. Таким чином, дослідивши наведені аргументи та представлені матеріали, суд приходить до висновку про те, що побоюючись відповідальності за скоєне, обвинувачений може спробувати ухилитися від слідства та суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, що виключає можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 91, 291, 314 КПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальні акти, об`єднані у одне судове провадження, у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0001797 від 07.05.2016 року; 0003086 від 29.07.2016 року; 0000524 від 02.04.2019 року; 0004148 від 01.11.2016 року; 0002068 від 19.12.2019, 0001346 від 23.08.2018 року, № 0001347 від 23.08.2018 року, № 0000645 від 24.04.2019 року, складені за результатами досудових розслідувань відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, освіта середня спеціальна, не одруженого, перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27», за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, - повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за ч. 2 ст.186 та ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до набрання цією ухвалою законної сили, але не більш двох місяців.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя