Справа № 555/480/15-к
Номер провадження 1-кп/555/10/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2020 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000599 від 15.12.2014 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з освітою середньою, громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з освітою середньою, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Підкормілля Любешівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_2 , з освітою середньою, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

І. Історія провадження
06.03.2015 року до провадження Березнівського районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження №0000599 від 15.12.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України.
Згідно вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 29.04.2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.125 КК України з призначенням покарання.
Відповідно до ухвали апеляційного суду Рівненської області від 20.03.2017 року вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 29.04.2016 року було змінено, на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було звільнено від призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. В решті вирок суду було залишено без змін.

Згідно постанови Верховного суду від 06.02.2018 року вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 29.04.2016 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 20.03.2017 року були скасовані та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
ІІ. Позиція учасників судового розгляду
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст.49 КК України. При цьому ОСОБА_4 заперечив свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, проте бажає, щоб суд задовольнив його клопотання, підтвердив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що, у даному випадку, є нереабілітуючою підставою, а також вказав, що клопотання подано ним добровільно.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , вказуючи, що дійсно на даний час строки давності, визначені ст.49 КК України, минули, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 заперечив щодо закриття кримінального провадження, вказуючи що у випадку задоволення клопотання обвинувачений не буде покараний за вчинене діяння, а він, як потерпілий, не отримає відшкодування заподіяної йому шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст.49 КК України. При цьому особа заперечила свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, проте бажає, щоб суд задовольнив клопотання, підтвердив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що, у даному випадку, є нереабілітуючою підставою, а також вказав, що клопотання подано ним добровільно.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначивши, що строки давності, визначені ст.49 КК України, минули, а отже є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання, вказуючи що у такому випадку обвинувачений не буде покараний за вчинене діяння, а він, як потерпілий, не отримає відшкодування заподіяної йому шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст.49 КК України. При цьому ОСОБА_6 заперечив свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, проте бажає, щоб суд задовольнив його клопотання, підтвердив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що, у даному випадку, є нереабілітуючою підставою, а також вказав, що клопотання подано ним добровільно.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , вказуючи, що дійсно на даний час строки давності, визначені ст.49 КК України, минули, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 заперечив щодо закриття кримінального провадження, вказуючи що у випадку задоволення клопотання обвинувачений не буде покараний за вчинене діяння, а він, як потерпілий, не отримає відшкодування заподіяної йому шкоди.
III. Встановлені судом обставини, мотиви з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким суд керувався.
Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні 14 грудня 2014 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, що є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та за ч.2 ст.146 КК України, що є злочином середньої тяжкості (відповідно до положень ст.12 КК України в редакції Закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень).
Частина перша статті 49 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень) визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Аналіз вищевказаних правових норм дозволяє дійти до висновку, що матеріально-правовими підставами для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України), а процесуально-правовими - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Визнання ж обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.
Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинувачених, а тому невизнання ними вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст.49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що:
-- обвинуваченим інкримінується вчинення кримінальних правопорушень 14.12.2014 року, а отже станом на час заявлення обвинуваченим клопотань про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, минули строки, що визначені ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень);
-- будь-яких доказів про те, що строк давності, встановлений ст.49 КК України, будь-яким чином призупинявся або переривався, суду представлено не було;
-- обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 висловили свою згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
З урахуванням наведених обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотань обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, а також позов прокурора в інтересах держави в особі комунального закладу охорони здоров`я «Березнівська центральна районна лікарня» Березнівської районної ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення слід залишити без розгляду,оскільки згідно ст.129 КПК України, суд може задовольнити позов або відмовити в ньому лише при ухваленні обвинувального вироку або постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 12, 49 КК України, ст.ст.18,129,284 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 15.12.2014 рокупро обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України, закрити.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Позов прокурора в інтересах держави в особі комунального закладу охорони здоров`я «Березнівська центральна районна лікарня» Березнівської районної ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1