Ухвала
Іменем України

27 серпня 2020 року

м. Київ
Справа № 331/4672/16-к
Провадження № 51-5073 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2020 року,
встановив:
В провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні № 0000010 звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК України, на підставі положень ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно цих осіб в указаній частині закрито.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволено частково.
Ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку зі звільненням їх від кримінальної відповідальності змінено. Виключено з її мотивувальної частини передостанній абзац, який починається зі слів «За таких обставин…» і закінчується словами «.. у зв`язку із закінченням строків давності». В решті ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року залишено без змін.
Не погоджуючись з цим судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій ставить питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст ухвали Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року та ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2020 року, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 424 КПК України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Касаційне оскарження ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності, постановленої в підготовчому засіданні в суді першої інстанції, а так само й ухвали апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду такої ухвали, окремо від оскарження остаточного рішення у провадженні чинним КПК України не передбачено.
При цьому, як убачається зі змісту поданої касаційної скарги та наданих суду матеріалів, ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2020 року, так само як і змінена нею ухвала Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року, не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню № 0000010 щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки подальший розгляд провадження в цій частині триває.

Враховуючи викладене, оскаржуване судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
В цьому аспекті колегія суддів слідує позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 листопада 2018 року, справа № 440/2/16-к, провадження № 51-7948 км 18.
Стосовно доводів скарги ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 5 ст. 434-1 КПК України, то зазначене питання може вирішуватися лише після відкриття касаційного провадження і встановлення в ході розгляду такого провадження в касаційному порядку наявності виключної правової проблеми.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2020 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3