справа №619/5280/20
провадження №1-кс/619/64/21
Ухвала
іменем України
22 січня 2021 року
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгири Зугдідського району Грузія, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4
підозрюваний - ОСОБА_3
захисник - ОСОБА_5 .
Суть питання, що вирішується ухвалою.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.
У судовому засіданні підозрюваний та захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, указаних вище.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на таке.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 14.12.2020 відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.02.2021.
За положеннями п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження, зокрема, є запобіжні заходи.
За змістом ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу.
Згідно з ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Як передбачено п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У судовому засіданні підозрюваним, захисником та свідком ОСОБА_6 заявлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий і до відповідальності не притягувався, хоча останній був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.02.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень вирок набрав законної сили 10.03.2020.
Тобто, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 скоєний під час незнятої та непогашеної судимості.
Отже, підозрюваний раніше судимий та санкція статті, за якою він підозрюється передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Судом установлено, що підозрюваний ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, доказів постійного джерела доходів суду не надано, раніше судимий.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 є її співмешканцем, вона від спільного проживання з ОСОБА_3 народила ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_9 .
При цьому, у наданому свідоцтві про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком записаний ОСОБА_10 , а не ОСОБА_3 .
Отже, викладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідків, продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.
Крім того наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства до іншої особи. Суд, не приймає до уваги надані захисником докази про стан здоров`я підозрюваного, оскільки на даний час відсутні об`єктивні медичні застереження та відомості про неможливість його утримання в умовах СІЗО.
Позитивна характеристика з місця проживання та акт депутата від 11.01.2021 не зменшують наявні ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні, та можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання спробам вчинити дії, визначені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_3 є недостатнім.
Керуючись статтями 177, 182, 201, 309, 392 КПК України, слідчий суддя
Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1