Справа № 951/1126/20
Справа № 1-кп/951/48/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Козівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000027 від 13.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Плавуча, Козівського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 лютого 2020 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , повернувся до будинку ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Після того, як він повернувся додому, між ним та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, яка переросла в сварку на фоні ревнощів. Під час вказаної суперечки у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на погрозу вбивством.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, близько 17 години 30 хвилин 13 лютого 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи в житловій кімнаті будинку за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , наблизився до ОСОБА_5 , і усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, здійснив погрозу вбивством ОСОБА_5 .

Так, в ході суперечки, ОСОБА_4 , поводячи себе агресивно, висловлюючи нецензурні слова, вигукнувши у сторону ОСОБА_5 , що зараз її вб`є, тримаючи в правій руці кухонний ніж, приставив його до шиї горла ОСОБА_5 .. При цьому голосно висловлював погрози вбивством. Після чого на деякий час забрав ніж від шиї потерпілої, проте через незначний проміжок часу знову приставив ніж до шиї-горла останньої. Вказані дії ОСОБА_5 сприймала як реальні та які об`єктивно сприймалися потерпілою, як небезпека для її життя.

Надалі малолітня дочка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка також сприймала дії підозрюваного як реальну небезпеку для життя її матері, почала голосно кричати та просити ОСОБА_4 , щоб він покинув будинок, після чого ОСОБА_4 , поклавши кухонний ніж покинув приміщення будинку і вказаний конфлікт припинився.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала письмове клопотання про примирення з обвинуваченим, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України і закрити провадження у справі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та мати не буде.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки він вибачився перед потерпілою та примирився з нею, збитків не завдано. Просить закрити кримінальне провадження щодо нього. Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаюється. Підтвердив факт примирення з потерпілою.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому засіданні підтримала клопотання, зазначивши, що для цього є всі законні підстави та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд при розгляді клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності має право прийняти рішення про закриття провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Стаття 46 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 129 КК України, наведених вище фактичних обставин справи не оспорює і правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його такої позиції відсутні, примирився з потерпілою та ОСОБА_5 зазначила, що жодних претензій до нього не має та у подальшому мати не буде.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, а є відмовою держави в особі відповідного суду загальної юрисдикції від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Суд переконався, що діяння, яке поставлене особі за провину, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, умови і підстави її звільнення передбачені Кримінальним кодексом України, обвинувачений та потерпіла не заперечують щодо закриття кримінального провадження з таких підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 286, 288, 314, 342-345, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України - звільнити у зв`язку з примиренням винного з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, відносно ОСОБА_4 - закрити.
Речові докази, а саме:
- кухонний ніж, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1