Справа № 944/4579/20
Провадження №1-кс/944/565/20
02.11.2020 рокум.Яворів
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з наведених вище підстав та просив таку задовольнити.
В судове засіданні слідчий не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, на адресу суду скерував матеріали кримінального провадження.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
ОСОБА_3 оскаржує постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, оскільки слідчий не вилучив оригінали договорів оренди, відповідно не призначив експертизу, не допитав свідків у кримінальному провадженні - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які необхідні для з`ясування обставин провадження.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону рішення слідчого судді повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначає слідчі дії, які ним проведено та наводить норми ст. 219 КПК України. В результаті слідчий дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі ст.284 КПК України, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився.
При цьому слідчим не виконано ряд слідчих дій, зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження не проведено допиту ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які були викликані слідчим для проведення допиту, відомості про неможливість проведення таких допитів в матеріалах кримінального провадження та у постанові про закриття кримінального провадження відсутні. У постанові про закриття кримінального провадження не обґрунтовано неможливості отримання оригіналів усіх документів, які необхідні для проведення експертиз, Яворівська РДА Львівської області не надала інформації щодо відсутності у них оригіналів вказаних в ухвалі слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.12.2019 року документів, а відтак можна зробити висновок, що слідчим не вичерпано всі можливості отримання оригіналів зазначених документів.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно з`ясовано, що без проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій у слідчого не було підстави закінчувати досудове розслідування, зокрема і закривати його на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Так, поза увагою слідчого залишилось те, що відповідно до вимог ч.1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Проте слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження, дослідження і оцінки слідчим, прокурором доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим своїх обов`язків порушує права заявника.
З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 219 КПК України є необґрунтованим.
Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абзацом 2 ч.1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.
Вимоги ст.ст. 219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.
У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не дано оцінку доказам, в тому числі й тим, на які покликається ОСОБА_3 .
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_4 від 02.10.2020 року підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно та без проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.
Керуючись ст. ст. 306-307, 318-380 КПК України,
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1