ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2661/16-к
Провадження № 1-кс/210/129/21

"19" січня 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні письмової вказівки прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді 18 січня 2021 року із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні письмової вказівки прокурора. В обґрунтування скарги посилається на те, що захисник 15 січня 2021 року особисто ознайомився з матеріалами кримінального провадження 0002497 від 15 вересня 2015 року. В третьому томі матеріалів кримінального провадження № 0002497 від «15» вересня 2015 року на сторінці 250 вказівка у порядку статті 14 Закону України «Про оперативно- розшукову діяльність по ОРС № 15117021 від 19 жовтня 2020 року № 09/3-121 вихУДСК-20. Крім того, на сторінці 251 третього тому матеріалів кримінального провадження № 0002497 від 15 вересня 2015 року мається постанова про закриття оперативно- розшукової справи «РОЗШУК» № 15117021 від 27 жовтня 2020 року. Вказані вище процесуальні документи старшим слідчим СВ майор поліції Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 , є такими, що проігноровані та невиконаними .

Таким чином, на теперішній час відбувається бездіяльність слідчого (відповідальної особи), у відповідності до якої його підзахисний безпідставно оголошений у розшук станом на теперішній час.

Отже заявником оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні вказівок прокурора.

Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у даній скарзі з огляду на наступне.
Згідно статтей 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом (ст. 26 КПК України).
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Встановлено, що в провадженні СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002497 від 15 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України.
Як вбачається зі змісту скарги, на даний час у розшукових обліках МВС зазначено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою яка переховується від органів досудового розслідування, дата зникнення 22.07.2016 року, стаття звинувачення ст. 185 ч. 5 КК України, підстава розшуку - Ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу.
З доданих до скарги документів встановлено, що матеріали кримінального провадження № 0002497 містять вказівку прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 , у порядку статті 14 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність по ОРС № 15117021» від 19 жовтня 2020 року за вихідним № 09/3-121 вихУДСК-20 про необхідність закрити оперативно-розшукову справу на підставі п.1 ч. 1 ст. 9-2 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність»
Крім того, матеріали кримінального провадження № 0002497 містять постанову про закриття оперативно - розшукової справи «РОЗШУК» № 15117021 від «27» жовтня 2020 року.
Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений цим Кодексом строк. Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки:
1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;
3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.
Крім того, згідно з пунктами 2- 11 частини 1 статті 303 КПК України, предметом розгляду слідчого судді можуть бути скарги на:
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Водночас, КПК України не визначає строк виконання слідчим, органом досудового розслідування доручень (вказівок) прокурора про проведення слідчих дій. Такий строк може встановлюватися прокурором.
Оскільки строк виконання доручень (вказівок) прокурора про проведення слідчих дій не визначено КПК України, бездіяльність щодо невиконання такого доручення (вказівки) не підлягає оскарженню під час досудового розслідування.
Згідно з частиною 4 статті 40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Статтею 308 КПК УКраїни передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
Адвокатом ОСОБА_2 ініційовано питання про зобов`язання слідчого Металургійного відділення поліції Криворізького відділу Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 негайоно виконати вказівку прокурора щодо закриття оперативно-розшукової справи на підставі пункту 1 частини 1 статті 9-2 закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та постанову про закриття розшукової справи "РОЗШУК № 15117021".
Разом із тим, оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.
Відповідно до статті 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 18.02.1992 року №2135-XII (із внесеними змінами), визначено порядок та підстави закриття оперативно-розшукової справи.
Згідно з вимогами ст.ст. 9, 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», вирішення питання про заведення та закриття оперативно-розшукової справи, у разі наявності для цього відповідних підстав, належить до повноважень начальників органів Національної поліції, а тому це питання не належать до повноважень слідчого судді.
Чинний КПК не наділяє слідчого суддю повноваженнями по контролю за оперативно-розшуковою діяльностю уповноважених органів, навіть в тому разі, якщо оперативно-розшукова справа заведена у зв"язку з розшуком особи, якій повідомлено про підозру.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Скарга Адвоката ОСОБА_2 про зобов`язання визнати бездіяльність слідчого у зв`язку із не виконанням письмової вказівки прокурора та зобов`язати негайно слідчого виконати письмову вказівку прокурора що стосується закриття оперативно-розшукової справи на підставі пункту 1 - го частини 1 - ї статті 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та постанову про закриття оперативно-розшукової справи «РОЗШУК № 15117021» від 27 жовтня 2020 року, що були прийняті відносно його підзахисного ОСОБА_5 не є бездіяльністю слідчого або прокурора в розумінні ст. 303 КПК України, яка може бути оскаржена до слідчого судді.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що до повноважень прокурора, віднесено здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, які визначені ст. 36 КПК України.
Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкритті провадження за даною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 21, 40, 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні письмової вказівки прокурора - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1