УХВАЛА
Іменем України

04.02.2021 Справа №607/1932/21 Провадження № 1-кс/607/789/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002430 від 19.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ:

03.02.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002430 від 19.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2020 накладений арешт на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Підставою накладення такого арешту стала необхідність збереження речових доказів та забезпечення проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема проведення судових експертиз. Заявник вказує, що власником цього автомобіля згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 .

Відтак, враховуючи, що на даний час з транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , у цьому кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на дане майно ухвалою слідчого судді від 23.12.2020, та зобов`язати відповідальну особу повернути вказаний автомобіль власнику ОСОБА_4 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні з автомобілем проведені усі необхідні слідчі дії, а саме здійснений його огляд експертом. Захисник також вказав, що для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, ОСОБА_4 не заперечує, щоб арешт був скасований лише в частині позбавлення права користування даним автомобілем, а також просив врахувати те, що ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні визнаний потерпілим, права та свободи якого забезпечуються Конституцією України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_5 не з`явився, подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність. Не заперечував проти задоволення клопотання в частині скасування заборони користування транспортним засобом, однак заперечував проти скасування арешту в частині відчуження даного майна, так як на даний час ще триває досудове розслідування та може виникнути потреба у проведенні додаткових експертиз.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2020 накладений арешт на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з тих підстав, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення криміналістичних експертиз, інших слідчих дій та для дослідження всіх обставин справи, так як незастосування арешту майна шляхом заборони відчужування, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Toyota» моделі «Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

Слідчий суддя встановив, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002430 від 19.12.2020 ще триває. Однак із вказаним транспортним засобом проведено усі слідчі дії, які сторона обвинувачення вважала за необхідне для проведення ефективного досудового розслідування. Вказане підтверджується, зокрема письмовою заявою прокурора ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи що на даний час із належним ОСОБА_4 транспортним засобом проведено усі необхідні слідчі дії, які сторона обвинувачення вважала необхідними для проведення ефективного досудового розслідування, а також те, що ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні визнаний потерпілим, слідчий суддя доходить висновку про відсутність потреби в подальшому зберіганні даного майна на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При цьому стороною обвинувачення не доведено існування обставин, які підтверджують, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Разом з тим сторона обвинувачення у випадку незгоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жоден учасник не позбавлений можливості надати ці докази.

Викладені обставини свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Так, з поданої прокурором до суду заяви вбачається, що останній не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту в частині користування автомобілем.

Проте, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна та розпорядження ним, проте не вбачає підстав для подальшої заборони власнику користуватися автомобілем. Відтак клопотання слід задовольнити, повернувши таке майно власнику з правом користування без права його відчуження та розпорядження ним.

При цьому слідчий суддя вважає передчасною вимогу щодо зобов`язання відповідальної особи повернути автомобіль ОСОБА_4 . Так, п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України визначає, що скасування арешту є підставою повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено. Доказів того, що ухвала слідчого судді виконана не буде і належний ОСОБА_4 транспортний засіб не буде повернутий останньому, сторона захисту не надала. Відтак клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 98, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002430 від 19.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2020 на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , в частині позбавлення права користування даним автомобілем.

Передати ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , з правом користування даним автомобілем та без права його відчуження та розпорядження ним.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1