Дата документу 16.11.2020 Справа № 554/7520/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Баришівським РЕВ при УДАІ ГУМВС України у Київській області від 14.09.2013 року, ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є фактичним користувачем/володільцем вищевказаного автомобіля.
Постановою слідчого від 15 серпня 2020 року автомобіль був визнаний речовим доказом та відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави на нього накладено арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Згідно проведеної під час досудового розслідування судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 578 від 14.09.2020 року, на момент проведення огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина досліджуваного автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 685 від 30.09.2020 року в умовах заданої події, водій автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедистів, шляхом екстреного гальмування.
У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 будь-яких невідповідностей з вимогами «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.
На даний час, за період з 15.08.2020 по 06.10.2020 року автомобіль було досліджено та надано для огляду. Необхідності в додатковому дослідженні автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , немає.
Отже, за таких обставин, вважає, що в застосуванні арешту на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , потреба відпала.
На підставі викладеного заявник просить скасувати накладений арешт.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з приводу клопотання поклався на розсуд суду.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки спірне майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно клопотання підозра жодній особі не пред`явлена.
Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За таких обставин, враховуючи наявність достатніх підстав, визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, зважаючи, зокрема, на те, що підстави для арешту майна, які вказані в ухвалі від 18.08.2020 року, на даний час відпали,слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Відповідно до роз`яснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1