Справа № 333/2555/19
Провадження № 1-кп/333/128/20
В И Р О К
Іменем України
21 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, холостого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.04.2000 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-1 КК України;

- 13.06.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2000 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 28.02.2004 року звільнено з установи виконання покарань;

- 05.04.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. 11.09.2009 року звільнено з установи виконання покарань;

- 09.12.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 12.12.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. 13.09.2013 звільнено умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 18 днів;

- 02.10.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 21.07.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 21.03.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на З роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_10 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин.

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
10.04.2019 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де відкрив гачок дверей та проник до приміщення сараю, звідки, з метою особистого збагачення, таємно викрав циркулярну пилку «Practyl» моделі «6-Х МС003», вартістю 2000 грн. 00 коп., що належить потерпілій ОСОБА_8 . Проте був помічений потерпілою ОСОБА_8 і свідком ОСОБА_11 через вікно свого будинку та зупинений ОСОБА_11 , тим самим не довівши свого злочинного умислу до кінця, з причин що не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював. У 2019 році, точної дати не пам`ятає, він у стані алкогольного сп`яніння проходив біля двору, де мешкає родина ОСОБА_12 , та попросив у ОСОБА_11 прикурити. В цей момент останній згадав, що ОСОБА_13 щось колись у нього викрав, схопив його за руку та затягнув у двір. Він намагався втекти, проте ОСОБА_11 не відпускав. Викликали працівників поліції. Вони приїхали, поспілкувалися з потерпілим, винесли з сараю пилку, поставили біля обвинуваченого та покликали свідків. В подальшому обвинувачений ОСОБА_10 змінив покази, пояснивши, що він частково визнає свою вину у тому, що він проник у двір будинку і його там було затримано, проте циркулярну пилку з сараю він не брав. Просить його дії перекваліфікувати з ч. 3 ст. 186 на ч. 3 ст. 185 КК України.

На підтвердження вини ОСОБА_10 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-витяг з ЄРДР кримінальне провадження № 0001175 від 10.04.2019 року (т. 1 а.с. 193-195);

-рапорт чергового від 10 квітня 2019 року, згідно якого 10.04.2019 року о 17-26 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 10.04.2019 року о 17-26 год. за адресою: АДРЕСА_2 у дворі свого будинку затримали невідомого чоловіка, який ходив у дворі заявниці та заглядав у вікна. Заявник: ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 196);

-рапорт чергового від 10.04.2019 року, згідно якого 10.04.2019 року о 17-55 год. Надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.04.2019 року о 17-54 за адресою: АДРЕСА_2 , невідомий чоловік проник у двір через паркан, чоловіка затримали. Повідомив дільничний Комунарського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 197);

-заява ОСОБА_11 від 10.04.2019 року про те, що останній добровільно дозволяє співробітникам поліції провести огляд його житла за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 198);

-протокол огляду місця події від 10.04.2019 року, згідно якого слідчим в присутності двох понятих, за участю потерпілої, спеціаліста та власника приміщення було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована на задньому дворі подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . До протоколу додана фототаблиця (т. 1 а.с. 199-204);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, згідно якого ОСОБА_8 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який 10.04.2019 року, о 17 годині 15 хв., знаходячись по АДРЕСА_2 , проник у двір та з приміщення сараю викрав електричну пилку «Practyl», сірого кольору, матеріальна шкода 2000 грн. (т. 1 а.с. 205-206);

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2019 року, згідного якого 11.04.2019 року о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с.213).

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засідання пояснила, що знайома з ОСОБА_10 , оскільки останній є її сусідом і мешкає по вулиці Олімпійській. Крім того, він неодноразово залазив до двору їх будинку. Навесні 2019 року, точної дати вона не пам`ятає, вони з чоловіком знаходилися вдома по АДРЕСА_2 . У вікно свого будинку вони побачили Базну, який зняв гачок з двері сараю, який знаходився у дворі, та зайшов у середину. У сараї обвинувачений взяв пакет, де була циркулярна електрична пилка і вийшов у двір. Підійшов до будинку та почав заглядати у вікна. В цей момент її чоловік відкрив вхідні двері та схопив ОСОБА_13 за руку. Базна нічого не міг пояснити на питання її чоловіка. Вона викликала поліцію. Весь час, поки вони чекали працівників поліції, ОСОБА_13 сидів на землі біля пакету з пилкою, він був весь у бруді та крові, пояснюючи, що він від когось втікав, за ним женуться. Здавалося ніби він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, однак просить покарати суворо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 10-11 квітня 2019 року, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_13 проник до них у двір. Він раніше знав обвинуваченого, оскільки останній їх сусід. Цього дня він з дружиною та дитиною знаходилися вдома по АДРЕСА_2 . Через вікно будинку вони побачили, як ОСОБА_13 відчинив замок сараю та зайшов у середину. Заходив до сараю він з пустими руками, а вийшовши у нього в руках був пакет з циркулярною пилою. Потім він підійшов до будинку та почав заглядати у вікна. В цей момент він відчинив вхідні двері та схопив ОСОБА_13 за руку, спитавши при цьому «що він робить?». ОСОБА_13 не намагався втікати, однак намагався вирватися. При цьому пояснити обвинувачений нічого не міг, здавалося ніби він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Після цього ОСОБА_13 сів на землю і вони почали очікувати працівників поліції, яких викликала його дружина ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, оскільки минуло багато часу, його покликав сусід, пояснивши, що до нього заліз крадій. Він прийшов разом з братом і побачив на землі Базну, поряд з ним лежала пилка. Працівники поліції складали документи, з якими він ознайомлювався та ставив свій підпис як понятий. Він не бачив, щоб до Базни хтось застосував фізичну силу або психологічний примус. Здавалося, ніби обвинувачений перебуває у стані або наркотичного або алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що у минулому році, точної дати він не пам`ятає, сусід ОСОБА_17 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 затримав грабіжника, який викрав у нього циркулярну пилку. Викликали поліцію. Його покликали бути свідком. Обвинуваченого зовні не пам`ятає. Останній сидів у дворі в очікуванні працівників поліції.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинений повторно, при таких обставинах.

10.04.2019 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де відкрив гачок дверей та проник до приміщення сараю, звідки, з метою особистого збагачення, таємно викрав циркулярну пилку «Practyl» моделі «6-Х МС003», вартістю 2000 грн. 00 коп., що належить потерпілій ОСОБА_8 . У цей момент злочинні дії ОСОБА_10 були помічені потерпілою ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_8 , які в цей момент знаходилися у будинку та спостерігали за діями ОСОБА_10 у вікно. Побачивши факт викрадення циркулярної пилки, ОСОБА_11 вибіг з приміщення будинку та наближаючись до ОСОБА_10 крикнув йому зупинитися, однак останній, усвідомивши, що його дія були викриті свідком та стали відкритими, продовжив вчинення злочину, а саме став намагатися залишити територію домоволодіння з викраденим майном в руках, однак був зупинений ОСОБА_18 , тим самим не довівши свого злочинного умислу до кінця з причин, які не залежали від його волі. Таким чином ОСОБА_10 намагався відкрито викрасти майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 на суму 2000 грн.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справі з таких підстав.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 186 КК України, є відкрите викрадення чужого майна, тобто вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. Одночасно і особа, яка викрадає майно, усвідомлює, що його дії помічені іншими і оцінюються ними як викрадення. Але вона це ігнорує.

Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж, як і крадіжка, вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява в злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном. Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на скоєння відповідного злочину.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6.11.2009 №10 крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно й мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але відразу була викрита. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами й, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування (залежно від характеру насильства чи погрози) як грабіж чи розбій.

З показів, наданих потерпілою ОСОБА_8 встановлено, що у вікно свого будинку вони з чоловіком побачили Базну, який зняв гачок з двері сараю, який знаходився у дворі, та зайшов у середину. У сараї обвинувачений взяв пакет, де була циркулярна електрична пилка і вийшов у двір. Підійшов до будинку та почав заглядати у вікна. В цей момент її чоловік відкрив вхідні двері та схопив ОСОБА_13 за руку. Весь час, поки вони чекали працівників поліції, ОСОБА_13 сидів на землі біля пакету з пилкою.

Із показів свідка ОСОБА_11 судом встановлено, що через вікно будинку він з дружиною побачили, як ОСОБА_13 відчинив замок сараю та зайшов у середину. Заходив до сараю він з пустими руками, а вийшовши у нього в руках був пакет з циркулярною пилою. Потім він підійшов до будинку та почав заглядати у вікна. В цей момент він відчинив вхідні двері та схопив ОСОБА_13 за руку, спитавши при цьому «що він робить?». Базна не намагався втікати, однак намагався вирватися.

А відтак обвинувачений, здійснюючи викрадення циркулярної пилки, вважав, що здійснює це таємно. Крім того, дії, розпочаті як крадіжка, були виявлені свідком та потерпілою, проте не продовжені обвинуваченим ОСОБА_10 , оскільки останній хоч і намагався вирватися з рук свідка, проте спроб втікати з місця вчинення кримінального правопорушення не здійснював, що було підтверджено свідком ОСОБА_11 у судовому засіданні.

З наведених підстав дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд перекваліфіковує з ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, що узгоджується з приписами ч. 3 ст. 337 КПК України.

Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 березня 2018 року (справа № 192/2621/16-к, провадження № 51-917км18), від 11 вересня 2019 року (справа № 725/2266/18).

3. Позиція сторони захисту.
За клопотанням сторони захисту ухвалою суду призначено стаціонарну судово психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 164 від 20.08.2020 року, ОСОБА_10 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання психоактивних та наркотичних речовин. Іспитований в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

4. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_10 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), які відповідно до ст. 12 КК України, тяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, нове кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, на диспансерному обліку в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, в Запорізькому наркологічному диспансері перебуває на диспансерному обліку з 20.04.2007 року .

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, даних про його особу, думки прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та потерпілої, яка просила призначити суворе покарання, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_10 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив вчинювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Судом також встановлено, що ОСОБА_10 , вчинив дане кримінальне провадження до повного відбуття покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року, тому суд вважає за необхідне остаточно визначити йому покарання згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніим вироком. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
5. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку суду.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.04.2019 року ОСОБА_10 було затримано 10.04.2019 року о 20 годині 30 хвилин. (т. 1 а.с. 206-209).

Згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2019 року відносно ОСОБА_10 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого слід відраховувати з 10 квітня 2019 року з 20 години 30 хвилин.
Отже, з 10 квітня 2019 року з 20 години 30 хвилин суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання.
Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.
Строк відбуття покарання рахувати з 10 квітня 2019 року з 20 години 30 хвилин, тобто з моменту його затримання.

Після набрання цим вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_10 перевести з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в місце позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Речові докази:
-циркулярну пилу «PRACTYL» моделі «GX-MС003» в корпусі сірого кольору, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1