ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1915/20 Справа № 176/666/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , засудженого за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що наявність у засудженого семи заохочень протягом всього строку відбування покарання, а також наявність трьох стягнень на початку строку відбування покарання та стягнення у вигляді суворої догани від 12.11.2019 року, яке було знято заохоченням 31.03.2020 року, - свідчить про мінливу поведінку засудженого, яка не відповідає критерію сумлінної поведінки та неухильному дотриманню всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив винести нове рішення, яким звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково на невідбутий строк.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд не взяв до уваги, що засуджений визнає вину у вчиненні злочину та щиро розкаюється у заподіяному, має позитивну характеристику, має стягнення, а також 7 заохочень, якими було зняти останнє стягнення, працює на промисловій зоні офіційно на підставі трудового договору, отримав нову освіту та освоїв нову професію, залучається до робіт по благоустрою колонії.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року була затверджена угода про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його визнано винним за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2017 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2019 року ОСОБА_7 було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.09.2016 року по 13.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до наданої характеристики, ОСОБА_7 під час тримання в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» заохочень не мав, мав 2 стягнення.
З 16.02.2017 року відбуває покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26».
Відповідно до характеристики ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» від 27.02.2020 року засуджений ОСОБА_7 характеризується добре., дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.
Відповідно до характеристики ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» від 02.04.2020 року засуджений характеризується негативно, під контролем дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи.
За період відбування покарання в зазначеній установі має 7 заохочень, а саме від 09.10.2017 року, 28.12.2017 року, 18.04.2018 року, 27.12.2018 року, 22.07.2019 року та 08.10.2019 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці та 31.03.2020 року яким знято раніше накладене стягнення. Мав чотири стягнення: два від 09.11.2016 року (заборонені речі металева пластина та брага), від 01.03.2017 року та 12.11.2019 року, яке стягнуто заохоченням.
Відповідно до ч. 5 ст.118 КВК України засуджений не залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглої до неї території. Потребує додаткового нагляду з боку адміністрації установи, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, на заходи виховного характеру реагує формально.
Колегія суддів не приймає доводи засудженого, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно його особу, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність заохочень за весь період відбуття покарання не можуть свідчити про виправлення засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4