ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3696/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків дізнавачу у кримінальному провадженні, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про встановлення процесуальних строків дізнавачу у кримінальному провадженні №0000653, зокрема триденного строку з дати отримання ухвали, для надання відповіді про задоволення клопотання про проведення слідчих дій від 14.09.2020 року або вмотивованої постанови про відмову у його задоволенні, та надати на ознайомлення матеріали кримінального провадження.

Мотивуючи клопотання, заявник послався на те, що слідчим відділом Дарницьким УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 30 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Заявником ОСОБА_3 неодноразово подавалися клопотання до слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві та прокурорів Київської місцевої прокуратури №2 про проведення слідчих дій та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, бездіяльність слідчого визнавалися слідчим суддею, однак від слідчого надходили листи з незрозумілим змістом та не містили конкретних дат та часу. Протягом часу проведення досудового розслідування заявлені ним у клопотанні слідчі дії не проводяться, з матеріалами кримінального провадження він не ознайомлений.

Заявник у судове засідання не з`явився, до початку розгляду скарги подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий та прокурор в засідання також не з`явились.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11 березня 2011 року у справі № 2 - рп / 2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Згідно з п. 21 ст. 7 КПК України розумність строків є загальною засадою кримінального провадження.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

За змістом ч. 3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно частини 2 цієї статті будь яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Системний аналіз статей 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.

Отже предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.

Крім того, частиною 1 статті 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Разом з тим, заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що у відповідності до вимог частини 1 ст. 308 КПК України він скористався своїм правом та звертався до прокурора вищого рівня.

Окрім того, заявник вказує, що неодноразово звертався до слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві та прокурорів Київської місцевої прокуратури №2 про проведення слідчих дій та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та їх бездіяльність визнавалися слідчими суддями, натомість у матеріалах справи наявні лише подані до слідчого клопотання про проведення слідчих дій від 14.09.2020 року та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 14.09.2020 року, однак доказів оскарження їх бездіяльності щодо не розгляду зазначених клопотань, а також ухвали слідчих суддів, якими задоволені такі скарги, заявником не додано та у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону і таке звернення по суті суперечить засадам законності та правової визначеності, а також за відсутності відповідних доказів в підтвердження вказаних у клопотання обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного та керуючись стст. 28, 113, 114, 216, 303 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків дізнавачу у кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4