Справа № 1-в/593/37/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2020 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області клопотання першого заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Клопотання обгрунтував таким: 12 квітня 2017 року Бережанським районним судом винесено вирок у справі №593/463/17 й згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалість 2 (два) роки. У зазначеному вироку відсутні відомості про долю речових доказів речовини рослинного походження канабіса вагою 52,27 грама, поміщеного в сейф-пакет №0757116, двох медичних одноразових шприців по 2 мл. кожен, що містяться в сейф-пакеті №02356802 і зберігаються в камері речових доказів Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області. Відповідно до ст.100 КПК України зазначені докази повинні бути утилізовані (знищені).

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв з приводу розгляду справи не подав.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, щодо задоволення клопотання заперечень немає.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв з приводу розгляду справи не подала.

Згідно ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося.
Суд, вивчивши клопотання, матеріали кримінальної справи, прийшов до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

За змістом п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Суд встановив такі факти.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №593/463/17 (відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000070) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 березня 2017 року покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки із покладенням відповідних обов`язків. У вироку суду не вирішено питання про долю речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою від 30 березня 2017 року визнано речовими доказами: сейф-пакет експертої служби МВС України №0757116 із речовиною рослинного походження, зеленого кольору у кримінальному провадженні №0000070; сейф-пакет експертної служби МВС України №02356802 із двома медичними одноразовими шприцами по 2 мл. кожен.

Відповідно до квитанції №5 вищевказані речові докази отримав начальник сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знищення наркотичних засобів здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 29 Інструкції «Про порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104, речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин не можливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Беручи до уваги, що речові докази - речовина рослинного походження- канабіс, вагою 52,27 грама є предметом кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, зазначена речовина відноситься до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також, враховуючи той факт, що її тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, а відтак суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, і тому слід надати дозвіл на знищення вказаних вище речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Надати дозвіл на утилізацію (знищення) речових доказів у кримінальному провадженні №0000070 від 18 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а саме:
-канабісу, вагою 52,27 грама, що поміщений у сейф-пакет №0757116 та переданий на зберігання в камеру речових доказів Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області;

-двох медичних одноразових шприців по 2 мл. кожен, що містяться в сейф-пакеті №02356802 і зберігаються в камері речових доказів Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1