Справа № 369/1537/20
Провадження № 1-кп/369/949/21
В И Р О К
іменем України
12.01.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000410 від 23.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Кіровоградської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має неповну середню освіту, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 06.09.2010 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, який звільнився 25.04.2014 року на підставі ухвали від 17.04.2014 року Ірпінського міського суду Київської області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 25 (двадцять п`ять) днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за злочин проти власності, 16.01.2020 року близько 15 години, перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись при цьому тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_5 електрокабель довжиною 100 метрів вартістю 1676 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 20.01.2020 року близько 15 години ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за злочин проти власності, перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись при цьому тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан на територію подвір`я, через двері зайшов до господарського приміщення, звідки викрав будівельний інструмент, належний ОСОБА_5 : зварювальний апарат та дві болгарки загальною вартістю 8325,96 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого, вказав, що крав, оскільки мав потребу в грошах, у вчиненому щиро розкаявся, за вчинене просив його суворо не карати, врахувати, що все викрадене було повернуто потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 на розгляд справи не прибув, подавши заяву, що претензій до обвинуваченого він не має, викрадене майно йому повернуто.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в інкримінованих діяннях, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України - з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, характер та ступінь кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого та тяжкого злочину, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має посередні характеристики за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених вказаними статями, з призначенням остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, та звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 може відбуватися без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, за вчинені кримінальні правопорушення, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази будівельний інструмент, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1