Провадження № 11-сс/4820/586/20
Справа № 679/794/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих

адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщенням Нетішинського міського суду Хмельницької області, матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 01 червня 2020 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні начальника Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду від 29 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 , погодженого з начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 01 червня 2020 року до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, громадянин України, не одружений, із середньою-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей,

та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою;

-не залишати місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому (паспорти) для виїзду з межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності таких;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали постановлено рахувати шістдесят днів з дня постановлення до 27 листопада 2020 року включно.

Роз`яснено підозрюваному, що згідно ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покладено на старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 .

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Прокурор у кримінальному провадженні начальник Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду від 29 вересня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

Уважав, що ухвала слідчого судді місцевого суду є необґрунтованою та незаконною.

На думку прокурора, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 вимоги закону не були дотримані, а наявність ризиків у зазначеному кримінальному провадженні слідчим суддею належно не оцінено, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, слідчим суддею взагалі не обґрунтовано наявність чи відсутність у діях підозрюваного ризику незаконно впливати на потерпілих, з метою їх залякування, а також можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, поза увагою залишено доведені прокурором в судовому засіданні докази (протоколи НСРД), які підтверджують наміри підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишити межі України.

Також не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 впливають на свідка ОСОБА_14 , яка створює підозрюваним алібі та спотворює на їх вимогу ті фактичні обставини за яких відбувався розбійний напад.

Крім того, слідчий суддя не звернув увагу на серйозність висунутого та пред`явленого інкримінованого злочину, а також і на встановлені під час досудового розслідування ризики, які були перелічені у клопотанні слідчого, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, тримання під вартою необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду від 29 вересня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницький області ОСОБА_11 задовольнити та застосувати з моменту фактичного затримання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначав, що потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не погоджуються із зазначеною ухвалою, вважають її необґрунтованою, та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Виходячи з наданого слідчому судді (протоколу НСРД) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 має на меті залишити межі України.

Крім того, при постановленні ухвали слідчий суддя врахував те, що підозрюваний ОСОБА_9 має родину, його стан здоров`я, матеріальне становище та вік. Однак, підозрюваний немає родини та утриманців, що встановлено у судовому засіданні місцевого суду, а стан здоров`я і матеріальне становище останнього не досліджувались. Крім того, підозрюваний немає постійного місця роботи. Таким чином, вбачається, що ОСОБА_9 має низькі соціальні зв`язки і запобіжний захід менш суворий, ніж тримання під вартою не зможуть забезпечити досягнення цілей кримінального провадження.

З огляду на тяжкість інкримінованого правопорушення, особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, є всі підстави вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 просили залишити без змін ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду від 29 вересня 2020 року.

Уважали, що апеляційна скарга процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

Зазначали, що слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини.

Крім того, у судовому засіданні прокурором не було доведено обставин того, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, що дає підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Погоджувались із зазначеним висновком слідчого судді та наполягали, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до підозрюваного.

Посилались на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти доводів апеляційних скарг прокурора та представника потерпілих; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони підлягають задоволенню.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 01 червня 2020 року, близько 02 години 00 хвилин, він та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою між собою, як група осіб, з єдиним умислом, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, вчинили напад на останніх при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_12 з метою заволодіння майном потерпілих, перебуваючи позаду ОСОБА_16 наніс один удар кулаком руки в обличчя зліва від чого потерпілий відійшов в правий бік, де ОСОБА_12 продовжуючи свої дії двічі вдарив потерпілого в область обличчя потерпілого від чого той впав на землю, де ОСОБА_12 наніс ще декілька ударів ногами в область грудної клітки потерпілого внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забою з осадненням м`яких тканин обличчя зліва, ушкодження м`язево-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та забою грудної клітки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від чого ОСОБА_16 перебуваючи на асфальто-бетонному покритті втратив свідомість.

В цей же час, ОСОБА_9 , дотримуючись завчасно обговорених дій умисно заподіяв тілесні ушкодження при цьому розмахуючи руками та ногами в сторону ОСОБА_15 , який в свою чергу з метою уникнення отримання травм відходив назад та дійшовши до місця, яке знаходиться між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , де до нього підбіг ОСОБА_12 та відразу наніс один удар ногою по нозі потерпілого від чого він відчувши різку біль впав на землю. В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_9 продовжили наносити удари ногами по тілу та голові, внаслідок свої спільних дій останні заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки, забоєм головного , мозку, осаднення з підшкірною гематомою та осадненням в ділянці лобу справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм таких, що в клінічному перебігу причиняють небезпеку для життя, закритого перелому лівої велико - та малогомілкової кісток, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я, синця лівої бокової поверхні спинки носа, синця 4-го пальця правої кисті, які відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості від чого ОСОБА_15 перебуваючи у положенні лежачи на ґрунтовому покритті втратив свідомість.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 скориставшись тим, що ОСОБА_16 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у безпорадному стані, заволоділи його грошовими коштами в сумі 8500 гривень, які знаходилися у правій кишені спортивної куртки завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8500 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

28 вересня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , за вчинення якого, в разі визнання судом останнього винуватим, йому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що у відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України є підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначали, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики щодо можливості підозрюваного ОСОБА_9 перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на осіб, яких допитано в якості свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину зокрема підтверджується: протоколами допитів потерпілих; протоколами додаткових допитів потерпілих із застосуванням відеозаписів; протоколами проведення слідчих експериментів із застосуванням відеозаписів; протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , неповнолітнього ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурором доведено в суді апеляційної інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, аніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Надані прокурором відомості, зокрема, при апеляційному розгляді, свідчать про те, що є реальні підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не унеможливить запобіганню вищевказаних прокурором та представником потерпілих ризикам, оскільки ОСОБА_9 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, що викликає сумнів у можливості належного виконання ним процесуальних обов`язків.
Позбавлення підозрюваного можливості перешкоджати встановленню істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, неможливе шляхом застосування м`яких запобіжних заходів.
Так, слідчим суддею не обґрунтовано та не досліджено наявність чи відсутність у діях підозрюваного ризику незаконно впливати на потерпілих, з метою їх залякування, а також можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, не досліджено протоколи НСРД, які підтверджують наміри підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишити межі України і виїхати в Польщу або Литву.

Також не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 впливають на свідка ОСОБА_14 , яка створює підозрюваним алібі та спотворює на їх вимогу ті фактичні обставини за яких відбувався розбійний напад.

Зазначені обставини не враховано повною мірою слідчим суддею місцевого суду.
Колегія суддів приходить до висновку, що доказів наявності доведеним ризикам надано прокурором у судовому засіданні місцевого та апеляційного суду у повному обсязі.
Також, колегією суддів враховано позицію потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та їх представника адвоката ОСОБА_7 .

Європейський суд з прав людини у справі "Харченко проти України", у справі "Третьяков проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ці вимоги закону не були дотримані, бо існує наявне обґрунтування ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи усталену судову практику, колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Вивчивши сукупність наведених обставин, з урахуванням відомостей, що характеризують особу підозрюваного, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді місцевого суду необґрунтованою, а запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків.

Колегія суддів приходить до висновку, що лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 .

Враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, судом першої інстанції при відмові у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не були враховані всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема й ті, на які вказував прокурор та представник потерпілих у поданих апеляційних скаргах, тому колегія суддів вбачає підстави для скасування ухвали слідчого судді та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні начальника Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 вересня 2020 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0000151 від 01 червня 2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів по 26 листопада 2020 року включно, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно взяти під варту із залу суду.

Виконання даного судового рішення покласти на старшого слідчого СВ Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала діє по 26 листопада 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4