Ухвала
Іменем України
31 серпня 2020 р.

м. Київ
Справа № 229/2242/18
Провадження № 51-3643 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 24 січня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 03 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 24 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону України від 04 червня 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією частини майна, належного йому на праві власності.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 червня 2020 року вищевказаний вирок місцевого суду змінено в частині порядку призначення покарання.

Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону України від 04 червня 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією частини майна, належного йому на праві власності.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 постановлено зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року за період з 23 вересня 2017 року по 19 грудня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 грудня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишено без змін.

На вказані судові рішення захисник подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку захисник повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.

Як касаційний суд вказував в ухвалі від 06 серпня 2020 року, згідно ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, у повторно поданій скарзі захисника не міститься доводів допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку й ухвали на підставах, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 370, 374, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу. Натомість захисник посилається на неповноту судового розгляду та заперечує правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, захисник знову не зазначає у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом при розгляді даного провадження в порядку апеляційної процедури. Також ОСОБА_4 не вказав, які доводи його апеляційної скарги і в порушення якої норми закону апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

До того ж, скарга захисника теж не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги.

Окрім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, захисник відповідних доводів, з урахуванням положень ст. 433 КПК України, в обґрунтування обставин, передбачених статями 440, 284 КПК України, у касаційній скарзі також не наводить.
ґ
Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги захисик знову не додав додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 24 січня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 03 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3