Справа № 580/2030/19
Номер провадження 1-кп/950/261/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження №0000305 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, освіта середня, громадянина України, одруженого, який має дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого по адресі - АДРЕСА_1 , проживаючого по адресі - АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.06.1999 року Шосткинським райсудом по ст. 141 ч.2, ст.140 ч.2, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.11.2002 року Шосткинським міським судом по ст.186 ч.2, ст.190 ч.2, ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 28.12.2006 року Новгород - Сіверським райсудом Чернігівської області по ст.187 ч.1, ст.190 ч.2, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 30.06.2011 року Шосткинським райсудом по ст.190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 04.04.2013 року Зарічним райсудом м. Суми по ст.263 ч.1, ст.15 ч.2, ст.186 ч.2, ст.69, ст.186 ч.2, ст.69, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.02.2014 року Зарічним райсудом м. Суми по ст.186 ч.2, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 10.06.2014 року Зарічним райсудом м. Суми по ст.263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 27.11.2014 року Зарічним райсудом м. Суми по ст.369 ч.1, ст.69, ст.15 ч.2, ст.309 ч.1, ст.70, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

-13.12.2017 року Зарічним райсудом м. Суми по ч.2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 18.02.2019 року;

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

з участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись на автовокзалі м. Лебедин, Сумської області, побачив у ОСОБА_8 , планшет марки «LENOVOTAB2 А7» , який останній тримав у своїх руках у зв`язку з чим у ОСОБА_3 виник корисливий умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаним планшетом, належним ОСОБА_8 , шляхом обману останнього. В подальшому, у той же день близько 18 год. діючи умисно та реалізуючи свій вищезазначений злочинний корисливий умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаним планшетом, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та попрохав у нього зателефонувати з вищевказаного планшету, мотивуючи це тим, що в нього розрядився мобільний телефон. Після чого на прохання ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_8 будучи введеним при цьому останнім в оману, добровільно надав ОСОБА_3 належний йому планшет марки «LENOVOTAB2 А7». Скориставшись допомогою ОСОБА_8 , ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію корисливого умислу, направленого на протиправне заволодіння вказаним планшетом, попрохав останнього пройти разом з ним до парку ім. Тараса Шевченка в м. Лебедин, Сумської області. Після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в парку ім. Т.Г. Шевченка в м. Лебедин, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та діючи при цьому умисно, повторно, шляхом обману, тобто у шахрайський спосіб, з особистих корисливих спонукань, тримаючи планшет марки «LENOVOTAB2 А7» вартістю 1317 грн., сів до автомобіля таксі, та повідомив потерпілому ОСОБА_8 , що скоро повернеться. Після цього ОСОБА_8 , почекавши хвилин 15, зрозумів, що ОСОБА_3 не повернеться, та що останній шляхом обману заволодів його планшетом. В подальшому ОСОБА_3 розпорядився вказаним планшетом на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1317 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив шахрайство - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

16 грудня 2020 року між обвинуваченими ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 укладена угода про примирення. Відповідно до умов вказаної угоди потерпілий та обвинувачені у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію по ч. 2 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного злочину, ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі, узгодили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, те, що потерпілому ОСОБА_8 шкода відшкодована повністю, претензій до ОСОБА_3 він не має, а також наслідки невиконання угоди.

В суді потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_3 підтвердили, що угода про примирення між ними укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, який повністю визнав винуватість та попросив затвердити угоду та потерпілого, думку прокурора, захисника, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані як злочин, визначений ч. 2 ст. 190 КК України, який, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнає. Встановлено, що укладення угоди між сторонами про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, дані про особу обвинуваченого який сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду.

Таким чином, умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 час його перебування під вартою в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 9 серпня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того суд вважає за необхідне речовий доказ у кримінальному провадженні - планшет марки «Lenovo TAB2 А7», який зберігається під розпискою у ОСОБА_8 вважати повернутим власнику.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення судової експертизи в сумі 471 грн. 01 коп.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому суд вважає необхідним залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 16 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання по цьому закону у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженого ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 9 серпня 2019 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - планшет марки «Lenovo TAB2 А7», який зберігається під розпискою у ОСОБА_8 , вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави р/р UA0018010, отримувач Лебединське УК/Лебедин. р-н/24060300, код класифікації доходів бюджету 24060300, код 37345566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, кошти на відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1571е від 26.07.2019 року в сумі 471 грн. 01 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту проголошення вироку, через Лебединський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1