Номер провадження 1-кп/243/868/2020
Номер справи 243/7895/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0001485 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Військової прокуратури Донецького гарнізону 11 вересня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не має на утримані неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія 1 мінометного розрахунку, 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї, у військовому званні «старший солдат», в червні місяці 2020 року ( точний день під час судового розгляду справи встановити не представилось можливим), знаходячись у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби на околицях с. Опитне Донецької області, де під час проведення розмінувальних робіт, в ході проведення яких зняв із міни запал типу МД-5м, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, таємно, незаконно, у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, та таким чином, незаконно придбав, шляхом привласнення, вибухову речовину, яку поклав у рюкзак та почав зберігати їх при собі.

Він же, старший солдат ОСОБА_4 цього ж дня, переніс раніше придбану ним вибухову речовину до розташування вказаної Військової частини та почав їх зберігати серед особистих речей та зберігав до 31 липня 2020 року.

Після чого, старший солдат ОСОБА_4 в денний час доби в середині липня місяця 2020 року ( точний день під час судового розгляду справи встановити не представилось можливим), виконував обов`язки військової служби, а саме знаходився на околицях с. Водяне Донецької області, де побачив на землі сорок патронів калібру 7,62 х 39мм, в цей час на цьому ж місці підняв їх з землі, та залишив в своєму рюкзаку, чим незаконно придбав сорок патронів калібру 7,62 х39мм, які є проміжними патронами промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї, які є боєприпасами.

Він же, старший солдат ОСОБА_4 , цього ж дня, переніс раніше придбані ним боєприпаси до розташування вказаної військової частини та почав їх зберігати серед особистих речей та зберігав до 31 липня 2020 року.

31 липня 2020 року в денний час доби старший солдат ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі раніше незаконно придбані ним вибухову речовину та боєприпаси, а саме запал типу МД-5м та сорок патронів калібру 7,62х39мм, які є проміжними патронами промислового виготовлення, які знаходилися у його рюкзаку серед особистих речей, направлявся до м. Полтави. Знаходячись на блок посту НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , де 31 липня 2020 року в період часу з 02 години 30 хвилин до 03 години 00 хвилин за участю запрошених співробітниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, понятих, під час проведення огляду у старшого солдата ОСОБА_4 у його рюкзаку серед особистих речей, виявлено та вилучено сорок патронів калібру 7,62х39мм, які є проміжними патронами промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї, які є боєприпасами та запал типу МД-5м, виготовлений промисловим ( заводським способом), який споряджений вибуховими речовинами. Безпосередньо запали ( 1 один) є вибуховими речовинами у вигляді конструктивно оформлених зарядів ( розташованого в металевій оболонці).

У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та суду пояснив, що він проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія 1 мінометного розрахунку, 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї, у військовому званні «старший солдат», в червні місяці 2020, знаходячись у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби на околицях с. Опитне Донецької області, де під час проведення розмінувальних робіт, в ході проведення яких зняв із міни запал типу МД-5м, який поклав у рюкзак та почав зберігати їх при собі. Потім переніс раніше придбану ним вибухову речовину до розташування вказаної Військової частини та почав їх зберігати серед особистих речей та зберігав до 31 липня 2020 року. В середині липня місяця 2020 року він виконував обов`язки військової служби, а саме знаходився на околицях с. Водяне Донецької області, де побачив на землі сорок патронів калібру 7,62 х 39мм, в цей час на цьому ж місці підняв їх з землі, та залишив в своєму рюкзаку, чим незаконно придбав сорок патронів калібру 7,62 х39мм, які є боєприпасами. Цього ж дня, переніс раніше придбані ним боєприпаси до розташування вказаної військової частини та почав їх зберігати серед особистих речей та зберігав до 31 липня 2020 року. 31 липня 2020 року в денний час доби він направлявся до м. Полтави. Знаходячись на блок посту НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , де 31 липня 2020 року в період часу з 02 години 30 хвилин до 03 години 00 хвилин за участю запрошених співробітниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, понятих, під час проведення огляду у нього, у його рюкзаку серед особистих речей, виявлено та вилучено сорок патронів калібру 7,62х39мм, які є проміжними патронами промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї, які є боєприпасами та запал типу МД-5м, виготовлений промисловим ( заводським способом), який споряджений вибуховими речовинами. Безпосередньо запали ( 1 один) є вибуховими речовинами у вигляді конструктивно оформлених зарядів ( розташованого в металевій оболонці).

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Так, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження № 0001485 було зареєстровано 31 липня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, що давало право з цього моменту проводити слідчі та процесуальні дії.

У відповідності до Висновку судової експертизи зброї № 2/2-217 від 11 серпня 2020 року «Сорок чотири патрони, вилучені 31 липня 2020 року в період часу з 02 години 30 хвилин до 03 години 00 хвилин в ході проведення ОМП на блок посту в АДРЕСА_2 у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 водія ОСОБА_4 , є боєприпасами, а саме:

- чотири патрони є гвинтівковими патронами калібру 7,62х63мм, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм (.30-06 Springfield) ( гвинтівок та карабінів ВПО -102 «Вепрь Хантер», Springfield М1903 та інш.). Патрони до стрільби придатні.

- сорок патронів є проміжними патронами калібру 7,62х39мм промислового виготовлення, тобто штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм ( автоматів конструкції Калашникова АКМ, АК-103,АК-104, ручного кулемету Дегтярьова РПД та інш.). Патрони до стрільби придатні.

- шістнадцять патронів, вилучені 31 липня 2020 року в період часу з 02 години 30 хвилин до 03 години 00 хвилин в ході проведення ОМП на блок - посту в АДРЕСА_2 у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 водія ОСОБА_4 , є проміжними холостими патронами калібру 7,62х39мм до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм ( автоматам Калашникова, карабіну СКС та ін), промислового виготовлення, призначеними для імітації звуку пострілу. До боєприпасів не відносяться. Питання придатності до стрільби не вирішувалось, оскільки патрони не відносяться до боєприпасів.

У відповідності до Висновку судової вибухотехнічної експертизи № 2/21-110 від 18 серпня 2020 року « Представлений на експертизу об`єкт є засобом підриву ( засобом детонування) запалом типу МД-5М ( 1од.), виготовленим промисловим ( заводським) способом. Конструктивно передбачено спорядження даних запалів вибуховими речовинами: групи ініціюючих (ТНРС, азид свинцю) масою 0,1 0,2, та групи бризантних (ТЕН або гексоген) масою 1г. Наданий запал МД-5М ( 1од.) до категорії бойових припасів, вибухових пристроїв не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду ( розташованого в металевій оболонці). Вибухова речовина, якою було споряджено наданий корпус запалу МД-5М ( 1 од.) до вибуху придатна.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Суд вважає за необхідне зауважити, що норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 263 ч. 1 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 263 ч. 1 КК України, тобто придбання, зберігання, носіння вибухових речовин, боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Судом досліджені характеризуючи данні обвинуваченого ОСОБА_4 .

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував досудову доповідь Слов`янського міськрайонного Відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 21 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський міськрайонний Відділ філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язок, відповідно до ч. 3 ст.76 Кримінального Кодексу України: - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; - виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою (а.п.40-42).

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та розкаявся у вчиненому, задовільно характеризується за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст..65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступінь тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У відповідності до частини 3 статті 76 КК України « Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців командирами військових частин».

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи зброї за Висновком № 2/2-217 від 11 серпня 2020 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001485, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року складають 1307 грн 60 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи за Висновком № 2/21-110 від 18 серпня 2020 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001485, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року складають 1307 грн 60 коп.

Згідно Акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 13 серпня 2020 року вбачається, що МД-5М ( 1 од) знищено 13 серпня 2020 року з 10 години 00 хвилин до 10 години 30 хвилин.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

У відповідності до частини 3 статті 76 КК України «Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців командирами військових частин».

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, РНОКПП невідомий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за проведення судової експертизи зброї за Висновком № 2/2-217 від 11 серпня 2020 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001485, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року складають 1307 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, РНОКПП невідомий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за проведення судової вибухотехнічної експертизи за Висновком № 2/21-110 від 18 серпня 2020 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001485, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року складають 1307 грн 60 коп.

Речові докази по справі:чотири патрони калібру 7,62х63мм, які є гвинтівковими промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї, сорок патронів калібру 7,62х39 мм, які є проміжними патронами промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї, які є боєприпасами, шістнадцять патронів, які є проміжними холостими патронами калібру 7,62х39мм до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62мм ( автоматам Калашникова, карабіну СКС та ін), промислового виготовлення, призначеними для імітації звуку пострілу, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0001485, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року, на підставі Постанови слідчого від 20 серпня 2020 року, що зберігаються в спеціальній кімнаті Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 51557 від 20 серпня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України звернути в дохід держави в особі Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Речові докази по справі: осколки, залишки запалу МД-5М, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0001485, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 липня 2020 року, на підставі Постанови слідчого від 20 серпня 2020 року, що зберігаються в спеціальній кімнаті Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 4/556 від 20 серпня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .