Справа № 567/11/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Острозі кримінальне провадження №0000098 від 28.10.2020 на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вельбівне Острозького району Рівненської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше несудимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 в кінці вересня 2020 року, придбала шляхом зривання на присадибній земельній ділянці за місцем проживання рослини коноплі та достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, умисно незаконно зберігала для власного використання за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 до вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого огляду місця події 28.10.2020.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №2.1-1348/20 від 07.12.2020, вилучені в ОСОБА_4 рослини зеленого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» - загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 595 г, обіг якого заборонено.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, так як ОСОБА_4 здійснила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах.

28.12.2020 між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000098 від 28.10.2020, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі строком один рік, запропоновано на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та отримана згода підозрюваної на його призначення.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.309 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, а тому її дії кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які за висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 2.1-1348/20 від 07.12.2020 становлять 1307 грн. 60 коп. Суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив

затвердити угоду від 28 грудня 2020 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п .п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Речові докази - наркотичний засіб «канабіс», загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 595 г - знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1