Справа №585/1365/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/176/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/1365/20 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.07.2020 щодо повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

УСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки суд дійшов помилкового висновку про те, що злочинне діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, є кримінальним проступком, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів.

01.06.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 286 КК разом з реєстром матеріалів досудового розслідування, який ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.07.2020 повернутий прокурору. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, є кримінальним проступком, тому керуючись п. 5 Розділу II. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підлягає поверненню прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно п. 5 Розділу II. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018, обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК встановлює штраф від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, є нетяжким злочином (ч. 4 ст. 12 КК).

Повернувши прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги закону, не обґрунтував та не умотивував своє рішення з цього приводу, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, не є кримінальним проступком з огляду на положення ч. 2 ст. 12 КК, згідно якої кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вказане неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 12 КК) призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 314, 370 КПК) та перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 і ч. 1 ст. 412 КПК колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду.

Вирішуючи питання подальшого руху кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів враховує, що порушення судом першої інстанції вимог ст. 314, 370 КПК і ст. 12 КК не охоплюється напряму (безпосередньо) переліком підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ч. 1 ст. 415 КПК.

У той же час, положеннями ч. 2 ст. 8 і ч. 5-6 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України (ст. 1 КПК) застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є верховенство права, законність, доступ до суду, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, визначені як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК.

Відповідно ст. 9 Конституції України та ЗУ «Про міжнародні договори України» норми міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, необхідно застосовувати у внутрішньодержавному правопорядку України у спосіб, передбачений для норм національного законодавства. Іншими словами, норми таких міжнародних договорів України повинні мати силу не меншу, ніж закони України, але не силу Конституції України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж передбачені національним законом, повинні застосовуватися правила міжнародного договору, що ґрунтується на ст. 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 р., учасницею якої є Україна: «…учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору».

Необхідність дотримання при вирішенні питання про відкриття провадження вказаних загальних засад судочинства підтверджується, як зазначалось вище, судовою практикою ЄСПЛ та змістом норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., які згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, тобто є джерелом права, яке має пріоритет загальновизнаних норм міжнародного права перед нормами внутрішньодержавного права (окрім норм Конституції України), зокрема рішень ЄСПЛ перед ч. 2 ст. 412 і ч. 1 ст. 415 КПК, які визначають вичерпний перелік безумовних підстав для скасування судового рішення і призначення нового судового розгляду у суді нижчого рівня.

Необґрунтованість та невмотивованість рішення суду, в цьому випадку, є безумовними підставами як для скасування ухвали, так і для призначення нового розгляду в суді першої інстанції за обставин, визначених ч. 1 ст. 415 КПК, що відповідає як сталій судовій практиці ЄСПЛ з цього питання, так і положенням національного законодавства, враховуючи, що під час апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості на законних підставах ухвалити рішення згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК, тобто після скасування ухвали суду першої інстанції постановити нову ухвалу, ураховуючи положення глав 27-29 розділу IV КПК.

На підставі викладеного, враховуючи правову позицію Верховного Суду (Лист ВС вих № 3567/0/2-20 від 31.12.2020), колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали суду першої інстанції призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.07.2020 щодо повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4