н/п 1-кп/490/363/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004823, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
29.10.2019 року близько 19:00 години, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, потерпілий ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 та спільними друзями - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 , а саме - на лавці біля другого під`їзду даного будинку. У цей же час у тому ж місці за своїми справами знаходився ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 . Перебуваючи у вказаному місці, у зазначений час, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті тривалих неприязних стосунків, а саме - через непорозуміння у особистому житті, виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_5 та тримаючи останнього лівою рукою за праве плече, дістав правою рукою з правої передньої кишені брюк ніж та наніс йому два удари : один у праву половину грудної клітини, а потім один - у ліву половину грудної клітини.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді сліпих непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини зліва та справа, які могли утворитися від дії будь-якого колюче-ріжучого предмету, не виключено клинком ножа. Дані тілесні пошкодження за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (кожне). Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я. Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю та вказав, що все відбувалось так, як вказано в обвинувальному акті. Жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства, він не оспорює, у вчиненому щиро кається. Із заявленим прокурорм цивільним позовом про стягнення коштів на лікування потерпілого, згоден.
Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що між ним та обвинуваченим мають місце неприязні стосунки через непорозуміння у особистому житті. 29.10.2019 року між ними виник черговий словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс йому 2 удари ножем, в результаті чого він отримав легкі тілесні ушкодження, 2 тижні лікувався. Із кваліфікацією подій органом досудового слідства він згоден, просить суд суворо не карати обвинуваченого.

Згідно статті 337 КПК України визначені межі судового розгляду.
Так, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив проступок, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, має певне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, зважаючи на думку потерпілого, який просить суд суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125КК України, покарання у вигляді штрафу, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним проступку. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Що стосується заявленого цивільного позову. Прокурор звернувся до суду з цивільним позовом в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 кошти, витрачені КНП ММР "міської лікарні № 3" витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_11 в сумі 9314,71 грн. На підтвердження витрачених коштів надано довідку про перебування ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної хірургії міської лікарні №3 з 29.10.2019 р. по 08.11.2019 р. (10 ліжко-днів), затрати на лікування хворого складаються з: заробітної плати (4546,80 грн.), нарахування на заробітну плату (1000,30 грн.), господарських витрат (2546,20 грн.), харчування (79,60 грн.), медикаменти (в т.ч. обстеження, аналізи, наркоз 1141,81 грн.). Всього витрати склали 9314,71 грн. вартість одного ліжко-дня складає 931,47 грн. Згідно ч.5 ст.128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно ст.1206 ч.1, 3 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, заявлений цивільний позов прокурора підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, та визнається обвинуваченим. Процесуальні витрати відсутні На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради (р/р 0003 ГУ ДКСУ у Миколаївській області МФО 826013 , код платежу - 24060300 "Інші надходження") кошти, витрачені КНП ММР "Міська лікарня №3" на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 9314,71 грн.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1