Справа № 357/9643/20
У Х В А Л А
23.11.2020 Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву захисника підозрюваного ОСОБА_5 про забезпечення участі підозрюваному у судовому засіданні поза межами захисного світлопрозорого огородження
в с т а н о в и в :

В судовому засіданні захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 заявлене клопотання про забезпечення участі підозрюваного в судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід слідчого судді поряд із захисником, оскільки це принижує його гідність, пославшись на рішення Єворпейського суду з прав людини у справі Свинаренко і Сляднєв проти Росії».
Підозрюваний підтримав заяву захисника
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись, на те, що умови в яких утримується підозрюваного не порушують його право на захист та не перешкоджають йому у спілкуванні із захисником.
Вислухавши думки учасників судового провадження, з приводу заявленого захсинком клопотання суддя приходить до наступних висновків.
Як видно з наявних у розпорядженні судді матеріалів, відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2020 підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою. Крім того на розгляд слідчого судді подано клопотання про провадження застосованого запобіжного заходу.
У зв`язку з застосованим до підозрюваного у встановленому законом порядку виду запобіжного заходу останній під час судового засідання утримується окремо від інших учасників процесу та відвідувачів судового засідання, за захисним світлопрозорим огородженням. Таке обмеження сприяє забезпеченню безпеки учасників процесу, відвідувачів судового засідання, утруднює можливість обвинуваченим порушувати порядок судового засідання і вчиняти спробу втечі.
Враховуючи посилання захисника як на джерело права на рішення Єворпейського суду з прав людини у справі «Свинаренко і Сляднєв проти Росії» від 17 липня 2014 року Європейський
Суд враховуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», якою передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права, зазначає наступне.
У справах «Свинаренко та Скляднєв проти Росії» (рішення від 17.07.2014), а також в рішеннях аналогічних справах "Узарова проти Росії", "Воронцов та інші проти Росії", Європейський Суд з прав людини встановив, що утримання особи в металевій клітці під час судового розгляду принижує її гідність та не може бути виправдано жодним міркуванням, що є порушенням ст. 3 Конвенції та є несумісним з нормами цивілізованої поведінки, якою вирізняється демократична держава і додаткові обставини щодо тяжкості злочину до уваги не беруться. Разом з тим проти утримання підозрюваних чи обвинувачених окремо від інших учасників процесу та відвідувачів судового засідання, за захисним світлопрозорим огородженням Європейський Суд з прав людини у не виступав.
В рішенні Європейського Суду з прав людини від 14.10.2016 у справі «Ярослав Білоус проти Росії» зазначено, що при вирішенні питання перебування обвинуваченого під вартою у скляній кабіні, таке тримання повинно бути виправдним, тобто необхідно враховувати принцип презумпції невинуватості, в якому злочині обвинувачується заявник, тобто в насильницькому чи ні, а також становить чи він реальну загрозу для оточуючих.
Приміщення зали судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обладнане захисним світлопрозорим огородженням, із забезпеченням належних умов для участі обвинувачених у процесі, в тому числі достатньої площі світлопрозорого огородження, наявності вентиляції та устаткування, що дозволяє обвинуваченому конфіденційно спілкуватися із захисником і звертатися до суду.
Враховуючи наведені позиції Європейського Суду з прав людини суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного насильницького злочину, проти життя людини, який є тяжким злочином, внаслідок якого було позбавлене життя іншу людину, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може становити реальну загрозу для оточуючих.
Суддя констатує, що наразі є вирішеним питання про застосування виду запобіжного заходу щодо підозрюваного і в поданому слідчому судді клопотанні не ставиться питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
У зв`язку з чим суддя приходить до висновку, що утримання ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за захисним світлопрозорим огородженням є виправдним, а клопотання не підлягає задоволенню.
Крім того суддя звертає увагу учасників судового провадження, що предметом судового розгляду є вирішення заяви про відвід іншому судді, а тому суддя не може вирішувати ті питання, які стосуються суті досудового розслідування, оцінки обґрунтованості підозри чи доказів на підтвердження існування раніше встановлених ризиків, вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України .
Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 131-132, 369-372, 376 КПК України, суддя
постановив

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про забезпечення участі підозрюваному у судовому засіданні поза межами захисного світлопрозорого огородження відмовити.
Ухвала судді оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1