Справа № 626/1176/20
Провадження № 1-кп/626/121/2020
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року м.Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 в денний час в лютому 2020 року, з корисливих мотивів та повторно, проник на територію садиби за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_3 виявив і викрав металеву рейку та дві ступиці загальною вагою 120 кг, що коштували за висновком судово-товарознавчої експертизи № 30 від 12.05.2020 року 408 грн. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_4 збитки в сумі 408 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час досудового слідства між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_8 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно угоди потерпіла і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_9 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди, яка в розглядуваному кримінальному провадженні укладена, щодо нетяжкого злочину.
Як вбачається зі змісту угоди про примирення від 26 травня 2020 року, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою статті 65 КК України, а також санкції ч.2 ст.185 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На підставі ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Суд вважає вірним звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 26 травня2020 року про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, передані на зберігання - вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя