УХВАЛА

17 вересня 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000033 від 26.02.2020 за ч. 2 ст. 364 КК України,

встановив :

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме ноутбук марки HP та зарядний пристрій до нього, з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 2019 року по даний час в зоні діяльності Поліської митниці ДМСУ діє протиправний механізм з митного оформлення в митному режимі «імпорт» колісничних транспортних засобів з ухиленням від сплати належного розміру митних платежів та зборів шляхом подачі до митних органів документів, що містять недостовірні відомості щодо реальної вартості товару та його якісних характеристик.

Так, службові особи Поліської митниці ДМСУ, будучи працівниками правоохоронного органу, діючи з корисливих мотивів, імовірно вступили у злочинну змову з власниками та посадовими особами окремих комерційних структур суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та митно-брокерських установ, та, згідно попередньо обумовленого задуму, налагодили протиправний механізм переміщення на митну територію України колісних транспортних засобів з подальшим ухиленням від сплати до державного бюджету України обов`язкових митних платежів, в інтересах третіх осіб суб`єктів господарської діяльності.

Службові особи Поліської митниці ДМСУ забезпечують безперешкодне митне оформлення колісних транспортних засобів в зоні діяльності Поліської митниці ДФС, що подаються до митного оформлення в митному режимі «імпорт» рядом суб`єктів господарювання, фактичним власником яких, в тому числі через підставних осіб є громадянин ОСОБА_8 . При цьому, послуги з оформлення необхідних документів зазначеним суб`єктам ЗЕД надає ТОВ «МІ-7», .

Для зменшення сплати обов`язкових митних платежів посадові особи зазначених вище СПД, згідно попередніх домовленостей із службовцями Поліської митниці, використовують протиправні схеми з розмитнення транспортних засобів, які полягають у подачі для митного оформлення автомобілів документів, які містять недостовірні відомості щодо реальної вартості придбання транспортних засобів у нерезидентів, що забезпечує заниження митної вартості товару. При цьому, зазначеними вище службовими особами Поліської митниці вживаються заходи щодо не проведення необхідних митних процедур з метою перевірки реальної вартості товару.

08.09.2020 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 вилучено ноутбук марки HP та зарядний пристрій до нього.

Того ж дня зазначені предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені речі відповідають критеріям, викладеним ст. 98 КПК України, тому слідчий з метою збереження речових доказів просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представники власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю накладення арешту, оскільки інформація, яка міститься у вилучених речах, на які просить слідчий накласти арешт, відношення до даного кримінального провадження не має.

Заслухавши пояснення слідчого, представників власника майна, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом Управління СБ України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 26.02.2020 за ч.2 ст.364 КК України.

За ухвалою Рівненського міського суду від 03.09.2020 року надано у кримінальному провадженні за №0000033 дозвіл на проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та в якій фактично проживає ОСОБА_9 з метою відшукання та вилучення речей та документів, що мають значення для розкриття даного кримінального правопорушення, а саме: фінансово-господарської документації ТОВ «7777-АВТО Волинь», , ТОВ «Бетта грант», , ТОВ «Ресма», , ТОВ «Євроброк-Україна», , ТОВ «ХІЛДОН», , ТОВ «МІ-7», їх статутних документів, записів щодо господарської діяльності, комп`ютерної техніки, магнітних та інших носіїв інформації, які містять електронні документи щодо господарської діяльності зазначених СПД, записників, блокнотів, мобільних телефонів та інших засобів зв`язку, які містять інформацію про зв`язок між фігурантами кримінального провадження та іншу інформацію, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.

За протоколом обшуку 08.09.2020 року вилучено ряд майна, зокрема ноутбук марки HP та зарядний пристрій до нього, які за постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 08.09.2020 визнані та приєднані до кримінального провадження як речовий доказ.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В той же час, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що майно, на яке просить накласти арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 364 КК України та містить інформацію, необхідну для розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також зважаючи, що сторона кримінального провадження, що звернулась із клопотанням про накладення арешту не довела необхідності арешту, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст.131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0000033 від 26.02.2020 за ч. 2 ст. 364 КК України - відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1