Справа №760/2051/17 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/600/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
21 січня 2021року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березань Баришівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і на підставі ч. 1 ст. 49 КК України звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,
В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_9 16.01.2004, в робочий час (точний час не встановлено), перебуваючи в приміщенні Комунального підприємства «Київський метрополітен» на проспекті Перемоги 35 в м. Києві, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа, який надає права, реалізуючи свої злочинні наміри, при переведенні на посаду інженера з нагляду за будівництвом 2 категорії, діючи умисно, достеменно розуміючи, що не отримував документ про вищу освіту при закінченні навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури у 2003 році, з метою підтвердження факту наявності в нього необхідної для переведення на іншу посаду вищої освіти, пред`явив підроблений диплом про закінчення вищого навчального закладу, а саме Київського національного університету будівництва і архітектури серії КВ №27821475 від 27.06.2003 за спеціальністю «Архітектура будівель і споруд» із здобутою кваліфікацією «інженер-будівельник» на своє ім`я, використавши таким чином вказаний підроблений документ.
Час, місце та спосіб отримання ОСОБА_9 вказаного офіційного підробленого документа досудовим розслідуванням не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про вищу освіту» від 17 січня 2002 року №2984-ІІІ (чинного на момент вчинення злочину) вища освіта це рівень освіти, який здобувається особою у вищому навчальному закладі в результаті послідовного, системного та цілеспрямованого процесу засвоєння змісту навчання, який ґрунтується на повній загальній середній освіті й завершується здобуттям певної кваліфікації за підсумками державної атестації.
Крім того, згідно із ч.1 ст.9 вищевказаного Закону встановлюються такі види документів, які засвідчують здобуття особою вищої освіти та кваліфікації за певними освітньо-кваліфікаційними рівнями: диплом молодого спеціаліста та диплом магістра.
Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Відповідно до листа Київського національного університету будівництва і архітектури від 19.07.2019 за №1.10-200 за документами архіву університету значиться ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 1993 по 1998 рік навчався стаціонарно у Київському державному технічному університеті будівництва і архітектури (тепер Київський національний університет будівництва і архітектури) за спеціальністю «Архітектура», відрахований студентом 5-го курсу за неуспішність, тому диплом державного зразка про вищу освіту йому не видавався.
Крім того, згідно відомостей Єдиної державної електронної бази з питань освіти, відомості про отримання ОСОБА_9 документу про здобуття вищої освіти відсутні.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року скасувати і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та звільнити від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Крім того просить дослідити дані, що характеризують особу ОСОБА_9 .
Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заявляв, а тому суд безпідставно звільнив обвинуваченого ОСОБА_9 саме від відповідальності без призначення кримінального покарання.
До початку апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, поясненняпрокурора, який не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин, який інкримінується ОСОБА_9 , а саме ч. 4 ст. 358 КК України було вчинено 16 січня 2004 року, у відповідності до ст. 12 КК України його віднесено до злочинів невеликої тяжкості.
Таким чином, на час розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_9 минуло більше 2 років з дня вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 як обґрунтоване необхідно задовольнити, вирок скасувати, звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 358 КК України скасувати.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: