Справа №522/3580/20
Провадження №1-кс/522/785/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
( повний текст) )

03.08.2020 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 в порядку ст.206 КПК України в рамках кримінального провадження №0004375,

У С Т А Н О В И В:

Адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 звернулись до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 206 КПК України, в якому просили зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, зокрема керівника, уповноважених осіб Ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Одеській області, в яких під вартою тримається ОСОБА_6 , негайно доставити його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; надіслати зазначену ухвалу для виконання зокрема керівнику, уповноваженим особам Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Одеській області, місце розташування якого знаходиться в межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси; надіслати засвідчену копію ухвали їм за вказаною адресою; про час і місце з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_6 , а також про результат з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_6 повідомити його адвокатів. В обґрунтування клопотання посилаються на наступне.
Під час відвідування ОСОБА_6 та зустрічі з ним в Ізоляторі тимчасового тримання №1ГУНП в Одеській області 18.08.2019 р., захисниками встановлено, що ОСОБА_6 тримається у вказаному ІТТ без будь-яких правових підстав.

Так, в результаті фактичного затримання ОСОБА_6 працівниками поліції, яке мало місце о 09 год.30 хв. 17.08.2019 р. в м.Одесі біля буд.1А по вул.Водопроводній в м.Одесі, ОСОБА_6 через підкорення наказу був змушений залишатися поряд із працівниками поліції. Пізніше з 15:50 до 16:20, з 16:21 до 17:26, з 18:11 до 18:23 ОСОБА_6 працівниками поліції був примушений брати участь у обшуках, що проводилися за місцями його проживання: в кв. АДРЕСА_1 , та в кв. АДРЕСА_2 . Вказані обставини можуть бути підтверджені як працівниками поліції, що утримували ОСОБА_6 з 09:00 17.08.2019 р., так і протоколами вищезазначених обшуків та записами технічної фіксації цих обшуків, що знаходяться у розпорядженні слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004375 від 17.08.2019 р..

Особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою (ч.1 ст.209 КПК України). Європейським судом з прав людини неодноразово було констатовано елемент примусу при здійсненні повноважень поліції з обшуку та затримання, який є свідченням позбавлення волі, незважаючи на короткий термін такого заходу (Foka v. Turkey (Фока проти Туреччини) § 78; Shimovolos v. Russia (Шимоволос проти Росії), § 50; та Brega and Others v. Moldova (Брега та інші проти Молдови), § 43). У рішенні у справі Gillan and Quinton v. the United Kingdom (Джиллан та Квінтон проти Сполученого Королівства), § 57) ЄСПЛ зауважив, що, «...хоча тривалість часу, протягом якої кожний заявник був зупинений та щодо нього проведений особистий обшук в жодному разі не перевищував 30 хвилин, протягом цього періоду заявники були повністю позбавлені будь-якої свободи пересування. Вони були зобов`язані залишатись там, де вони опинилися і піддаватися обшуку.... Цей елемент примусу свідчить про позбавлення волі в значенні пункту 1 статті 5». Таким чином, з 09:30 17.08.2019 року ОСОБА_6 набув статус затриманого у кримінальному провадженні № 0004375 від 17.08.2019 р.

В порушення ч.3 ст.12 КПК України слідчий у цьому кримінальному провадженні про затримання підозрюваного, а також про його місце перебування негайно не повідомив його близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому КПК України. З вечора 17.08.2019 р. ОСОБА_6 утримується у Ізоляторі тимчасового тримання № 1ГУНП в Одеській області як затриманий у кримінальному провадженні № 0004375 від 17.08.2019 р..

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання (ч.2 ст.278 КПК України). До цього часу письмове повідомлення про будь-яку підозру ОСОБА_6 , як затриманій особі, не вручено, що вказує на порушення слідчим встановленого законом процесуального строку. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню (ч.3 ст.278 КПК України). Однак, незважаючи на те, що письмове повідомлення про будь-яку підозру ОСОБА_6 як затриманій особі вручено не було, ОСОБА_6 і далі тримається під вартою у Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Одеській області.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Згідно ч.3 ст.12 КПК України про затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб, а також про її місце перебування має бути негайно повідомлено її близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом. Отже, ОСОБА_6 наразі тримається під вартою у Ізоляторі тимчасового тримання №1 ГУНП в Одеській області незаконно. При цьому, згідно п. 1, п. 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи іншим чином, крім встановлених цією Конвенцією випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст.12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлення свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під Кожен, хто понад строк, передбачений КПК України, тримається під вартою, або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Ізолятор тимчасового тримання №1 ГУНП в Одеській області розташований в Приморському районі м. Одеси. Отже, існує обґрунтована підозра що в межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м.Одеси незаконно тримають під вартою ОСОБА_6 без будь-яких законних рішень суду та понад строк, передбачений КПК України. Згідно ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

На підставі викладеного, захисники просили слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб негайно доставити ОСОБА_6 його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали подане клопотання, просили задовольнити у повному обсязі з наведених підстав.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, посилаючись на те, що на даній стадії кримінального провадження досудове розслідування закінчено, тому воно не підлягає розгляду. Крім цього, на час судового розгляду відсутні процесуально-правові підстави для задоволення клопотання сторони захисту щодо доставлення ОСОБА_6 до суду, оскільки останній не перебуває в місцях позбавлення волі.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Стаття 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.
Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом в тому числі п. c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У відповідності до ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В поданому в порядку ст. 206 КПК України клопотанні захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ініціювали перед слідчим суддею негайно зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, зокрема керівника, уповноважених осіб Ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Одеській області, під вартою яких тримається ОСОБА_6 , негайно доставити його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, на підставі того, що останній був незаконно затриманим працівниками СУ ГУНП в Одеській області.
Клопотання сторони захисту щодо захисту прав ОСОБА_6 було подано до суду після затримання ОСОБА_6 19.08.2020 року, утім наступного дня - 20.08.2020 року рішенням слідчого судді було повернуто без розгляду. В подальшому таке судове рішення скасовано Одеським апеляційним судом та справу направлено на новий судовий розгляд у іншому складі суду. В моє провадження клопотання надійшло 25.10.2019 року, в той час коли ОСОБА_6 утримувався в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на підставі ухвали суду, що набрала законної сили. Під час розгляду клопотання по суті ОСОБА_6 звільнено із слідчого ізолятору у зв`язку зі зміною запобіжного заходу на більш м`який.
Станом на 25.10.2019 року (дата отримання клопотання в своє провадження) та час ухвалення даного рішення слідчим суддею не встановлено жодних процесуально-правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту, єдиною вимогою якого є зобов`язання будь-який орган державної влади чи службову особу, зокрема керівника, уповноважених осіб Ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Одеській області, під вартою яких тримається ОСОБА_6 , негайно доставити його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, на підставі того, що останній був незаконно затриманим працівниками СУ ГУНП в Одеській області та йому не було вручено із дотриманням усіх приписів КПК України письмове повідомлення про підозру.
З наданих матеріалів вбачається що у період часу із 20.08.2019 року по 27.11.2020 року ОСОБА_6 було позбавлено свободи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. На теперішній час ОСОБА_6 не утримується під вартою.
Дотримання вимог КПК України під час затримання ОСОБА_6 та вручення йому письмового повідомлення про підозру розглядалося слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час перегляду такого рішення апеляційним судом (справа №520/19785/19 провадження №11-сс/813/1451/19).

Слідчий суддя звертає увагу, що підставою для звільнення особи з-під варти в порядку ст. 206 КПК України є лише відсутність судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти особа після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку; та у випадку якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Слідчий суддя, в порядку розгляду клопотання по ст.206 КПК України не має права вирішувати питання щодо обґрунтованості та законності рішень вищестоящих судів.
Натомість слідчий суддя встановлює наявність правових підстав для позбавлення особи свободи.
Так слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 утримувався під вартою на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.08.2019 року, складеного старшим слідчим СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_11 . Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_12 від 20.08.2019 року відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Одеського Апеляційного суду від 28.08.2019 року ухвалу слідчого судді від 19.08.2019 року скасовано, утім знову обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На теперішній час обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 направлено до суду, тому підстави для реагування слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України відсутні.
Отже у слідчого судді відсутні підстави зобов`язувати орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримався підозрюваний, негайно доставити цю особу до суду для з`ясування підстав позбавлення свободи. Доводи сторони захисту щодо неправомірності затримання ОСОБА_6 та невручення йому підозри можуть бути перевірені судом під час підготовчого судового засідання та судового розгляду в порядку оскарження дій, рішень та бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 206 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 в порядку ст.206 КПК України в рамках кримінального провадження №0004375.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

03.08.2020