Справа №705/3008/19
1-кп/705/512/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Уманського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Строк тримання під вартою у обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2020 закінчується 05.11.2020.
03.11.2020 на адресу суду прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, які на думку прокурора, дають підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів підтримав, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальних провадженнях, вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Адвокат заявив клопотання про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та вказував, що він є інвалідом ІІІ групи і у нього старі батьки, з якими він проживає. Він вказував, що перебуває під вартою значний період часу уже рік, жодних процесуальних дій в судовому засіданні за цей період вчинено не було: свідки допитані не були, докази не досліджувалися. Тому просить змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, перелічені в ст. 178 КПК України.
В ст. 178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у в`яненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щонайбільше обмежує права громадянина, тому повинно бути викликаним реальною необхідністю, що знаходить свій вираз в обґрунтуванні та мотивуванні подання.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою і його продовжений строк закінчується 05.11.2020. В даний час закінчити розгляд справи немає можливості, а обвинувачений уже тривалий період часу перебуває під вартою по обвинуваченню у вчиненні корисливих злочинів.
Судом встановлено, що у обвинуваченого є постійне місце проживання в м. Умані, за яким він зареєстрований і проживав до затримання.
Одночасно, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Враховуючи наведені вище обставини, особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та майновий стан, неможливість завершення судового розгляду в найближчий час з причин, які не залежать від обвинуваченого, суд вважає недоцільним продовжувати строк тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Суд дійшов висновку про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт, який є достатнім заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та обов`язків, покладених на нього судом.
Тому, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт необхідно задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. 177, 181, 194, ч. 5 ст. 202, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці із забороною обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою суду та органу досудового слідства;
- утримуватися від спілкування з представниками потерпілих, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю;
Дія ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 закінчується 02 січня 2021 року.
Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_4 до місця проживання, де звільнити з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваних, обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язки, які покладені на обвинуваченого, вважаються скасованими, якщо строк дії запобіжного заходу не буде продовжений судом.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.
Копію ухвали направити до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 06.11.2020.

Суддя ОСОБА_1