Справа № 617/1140/18
Провадження № 1-кп/636/3/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001062, внесеному 07 грудня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 19 липня 2020 року.

Через канцелярію суду прокурором 03.07.2020 року подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор рахує необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, запобігатиме вчиненню іншого кримінального правопорушення, незаконному впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: здійснити спроби, направлені на знищення речових доказів, і вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт та надав договір оренди житла від 03.03.2020 року, згідно якого обвинувачений орендує житло в громадянки ОСОБА_7 , та акт прийому-передачі до цього договору.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, який заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що він тривалий час перебуває під вартою, а прокурор не забезпечує явку свідків у судове засідання, захисників, які підтримали свого підзахисного, вказавши на те, що прокурор не довів жодного ризику та просили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину, відповідальність за вчинення одного з них передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, обвинувачений раніше не засуджений, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; а також те, що, перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків, з якими є знайомим, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи може вчинити інший злочин або продовжити злочини, у яких він обвинувачується; та те, що обвинувачений ніде не працює; його репутацію, майновий стан і відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування, місце його знаходження не було відомо, а тому він був оголошений у розшук, є громадянином Російської Федерації, доводи обвинуваченого проте, що він має міцні соціальні зв`язки на території України, не найшли свого підтвердження, проживав в м. Вовчанську без реєстрації, сім`я відсутня, надані захисником вказані вище документи про оренду житла в незавірені, тому суд позбавлений можливості дати їм належну оцінку.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1 3, 4,5 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1, 3 ,4, 5 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193,194,197,331, 350, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити, в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати продовженим до 60 днів до 14 вересня 2020 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена згідно рішення Конституційного Суду України № 24-р/2019 від 13.06.2019.

Суддя