УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна - ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003107,
ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2020 року прокурор Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його відчуження.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.10.2020 клопотання слідчого другого відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області про арешт майна у кримінальному провадженні №0003107 повернуто прокурору у зв`язку із тим, що не обґрунтовано наявності підстав та розумних підозр вважати, що він є речовим доказом у кримінальному провадженні №0003107 та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Прокурор у судове засідання не з`явився, у клопотанні зазначив про те, що просить розглянути клопотання за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України це не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Володілець майна - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказавши, що він є користувачем автомобіля на підставі довіреності. Автомобіль було вилучено у його сина, який тимчасово взяв транспортний засіб у користування. Про перевезення сином наркотичних засобів на даному автомобілі йому нічого не відомо.
Слідчим суддею встановлено, що 12.10.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне правопорушення, відомості до якого внесено за №0003107 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Постановою про зміну кваліфікації кримінального діяння від 13.10.2020 змінено кваліфікацію кримінального діяння з ч.2 ст.307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що «12 жовтня 2020 року близько 21 год. 30 хв. за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 2, поблизу піцерії «Чілі-Піца», працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху був зупинений легковий автомобіль марки «Toyota» моделі «Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всередині автомобіля працівниками поліції було виявлено пакунок із невідомою рослинною речовиною яка зовні схожа на наркотичну. 13.10.2020 року старшим слідчим 1-го ВСВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.

13.10.2020 року гр. ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

12.10.2020 року працівниками СВ Хмельницького ВП було проведено огляд в ході якого було вилучено автомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який після проведення огляду поміщено на штраф-майданчик, що розташовано за адресою м. Хмельницький, вул. Курчатова 120Д.

В ході досудового розслідування було встановлено, що засобом вчинення даного злочину являється автомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 .».

Мотивуючи необхідність накладення арешту, прокурор вказує, що автомобіль, який належить ОСОБА_6 та перебував у користуванні ОСОБА_5 є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди протиправної діяльності, а тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою недопущення його відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Матеріали клопотання не містять достатніх даних про те, що автомобіль «TOYOTA», моделі «PRADO», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або об`єктом кримінально протиправних дій, зберіг на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або був набутий кримінально протиправним шляхом, а тому законних підстав для накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, як про це просив прокурор у своєму клопотання, немає.
У судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що власником автомобіля є ОСОБА_6 , а він на підставі довіреності від 28.08.2014 р. користується транспортним засобом.
Посилання прокурора у клопотанні на те, що підозрюваний ОСОБА_5 перевозив на зазначеному автомобілі наркотичні речовини не є достатньою підставою для накладення на нього арешту, оскільки саме по собі переміщення ОСОБА_5 на автомобілі та перевезення у ньому наркотичних засобів не дає підстав вважати, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При викладених у клопотанні обставинах накладення арешту, на думку слідчого судді, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Таким чином, арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, як зазначається у клопотанні, з урахуванням наслідків арешту майна для третіх осіб, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , є необгуртованим.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 370-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003107 відмовити.
Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1