Справа № 396/1566/20
Провадження № 1-кп/396/255/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.10.2020 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні має малолітню доньку 2009 року народження, осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ОСОБА_3 11.09.2020 року вчиненив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 вересня 2020 року, близько 10:30 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на полі №76, орендарем якого є ПАФ «Глодоси», в особі директора ОСОБА_4 , де був задіяний як працівник господарства, на службовому автомобілі ГАЗ-53, д.н. НОМЕР_1 для вивезення насіння соняшника від зернозбиральних комбайнів до току тракторної бригади №2 ПАФ «Глодоси», розташованої за адресою: вул. Горна, 17 с. Глодоси Новоукраїнського району. В цей час у ОСОБА_3 , який першим завантажувався від комбайну «ДОН», який належить ПАФ «Глодоси» та яким керував комбайнер ОСОБА_5 , виник умисел на викрадення насіння соняшника, для власних потреб.
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Від заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і разом з представником потерпілого згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності, у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду в порядку ч.2 ст.302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_8 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Представник потерпілого ОСОБА_4 , також звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховоючи заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви представника потерпілого ОСОБА_4 та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку повністю доведена. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_9 2009 року народження, осіб похилого віку на утриманні не має, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність судимості, відсутність до нього претензій майнового та морального характеру з боку представника потерпілого, на «Д» обліку у лікаря психіатра, та у лікаря нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлені.
ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді громадських робіт, встановлених санкцією ч.1 ст. 185 КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, враховуючи, що протипоказання до призначення громадських робіт передбачені ч.3 ст. 56 КК України відсутні.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта в сумі 653 грн. 80 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 653 (шістсот п"ятдесят три) грн 80 коп. витрат за проведення експертизи.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- насіння соняшника в кількості 5320 кг., яке передано на зберігання до ПАФ "Глодоси" - залишити ПАФ "Глодоси".
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1