Провадження № 1/522/42/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підсудного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, кримінальну справу №2 щодо підсудного:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бар, Вінницької області, громадянин України, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, з вищою освітою, фізична особа-підприємець « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-у вчинені злочинів передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

В С Т А Н О В И В
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

Так, літом 2008 року у ОСОБА_4 із корисних мотивів, виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою. При цьому, в якості предмету свого злочинного посягання ОСОБА_4 визначив грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , з яким він підтримував дружні стосунки.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, в липні 2008 року, ОСОБА_4 під виглядом комерційного проекту, запропонував ОСОБА_7 інвестувати свої грошові кошти в розмірі 250 000 доларів США для придбання автомобілів і подальшої їх реалізації.

З метою створення видимості серйозності, значимості та легітимності цієї пропозиції ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , ввів його в оману, впевнивши в тому, що: автомобілі, придбані на гроші ОСОБА_7 будуть реалізовані в автосалоні «Проспект Авто», який нібито належить ОСОБА_4 ; реалізація автомобілів дозволить не тільки повернути вкладені ОСОБА_7 грошові кошти, а і отримати певний прибуток.

При цьому ОСОБА_4 було достеменно відомо, що автосалон «Проспект Авто» йому не належить і що взяті на себе зобов`язання він виконувати не буде, і що отримані від ОСОБА_7 грошові кошти він привласнить і зверне на власну користь.

В свою чергу ОСОБА_7 , будучи в дружніх стосунках з ОСОБА_4 і довіряючи йому, не підозрюючи про справжні злочинні наміри ОСОБА_4 і не припускаючи того, що його вводять в оману, повірив ОСОБА_4 , і погодився на пропозицію останнього.

Після цього, в один із днів липня 2008 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, зустрівся з ОСОБА_7 в автосалоні «Проспект Авто», який в той період часу знаходився в районі Кулікового поля в м. Одесі, зі сторони вул. Середньофонтанської.

Перебуваючи у вказаному автосалоні, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір з корисливих мотивів ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_7 валюту в сумі 250 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на день вчинення злочину склало 1 212 225 гривень, і що в 600 раз і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вказані грошові кошти, якими ОСОБА_4 заволодів шахрайським шляхом, останній привласнив і звернув на свою користь, тим самим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1 212 225 гривень.

Крім цього, літом 2010 року у ОСОБА_4 із корисних мотивів, виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою. Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 дав в газеті «Авізо» оголошення, із якого вбачалось, що він готовий купляти автомобілі придбані громадянами в кредит, гарантуючи при цьому подальше погашення цього кредиту.

В серпні 2010 року, прочитавши вказане оголошення з ОСОБА_4 зустрілась ОСОБА_8 , яка в «Укрсиббанку» придбала в кредит автомобіль марки «Тойота Рав-4» держ. номер НОМЕР_1 , і яка не мала в подальшому можливості цей кредит погашати.

Визначивши в якості предмету свого злочинного посягання, як автомобіль ОСОБА_8 так і її грошові кошти, ОСОБА_4 приступив до реалізації свого злочинного умислу, звернувшись до ОСОБА_8 нібито з комерційною пропозицією: він придбає у неї автомобіль за 28 000 доларів США, із яких 6 000 доларів США він передасть безпосередньо їй, а 22 000 доларів США, які залишаться, переоформивши кредит на себе, - внесе в банк в якості погашення кредиту.

При цьому, ОСОБА_4 , було достеменно відомо, що взяті на себе зобов`язання він виконувати не буде, і що: в якості плати за автомобіль він передасть ОСОБА_8 не 6 000 доларів США, а тільки 4 600 доларів США; переоформляти в банку на себе і потім погашати кредит він не буде; отриманий від ОСОБА_8 автомобіль він привласнить і зверне на свою користь.

В свою чергу, ОСОБА_8 , не підозрюючи про істинні злочинні наміри ОСОБА_4 і не припускаючи того, що її обманюють повірила ОСОБА_4 , погодилась на його пропозицію, обумовивши при цьому місце наступної зустрічі.

09 серпня 2010 року, в денний час ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, зустрівся з ОСОБА_8 на вул. Дерибасівській в м. Одесі, де передав їй (через присутнього при цій угоді її вітчима ОСОБА_9 ) валюту у сумі 4 600 доларів США, після чого всі разом поїхали в нотаріальну контору, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 85.

Там, ОСОБА_4 , продовжуючи і далі реалізовувати свій злочинний намір і з корисливих мотивів, переконав ОСОБА_8 , у тому що валюту у розмірі 1 400 доларів США він віддасть їй через кілька днів в банку при переоформленні кредиту, завідомо знаючи, що робити цього не буде.

Будучи введеною в оману природнім поводженням ОСОБА_4 і повіривши йому, ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 , свій автомобіль («Тойота РАВ 4» держ.номер НОМЕР_1 ) з ключами і довіреністю, яка дає право ОСОБА_4 право користування транспортним засобом.

Заволодівши шахрайським шляхом вищевказаним автомобілем , ОСОБА_4 привласнив його і звернув на свою користь, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на суму 23 400 доларів США, що у відповідності з курсом НБУ на день вчинення злочину склало 184 630, 68 гривень, і що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, 15 вересня 2011 року в денний час у ОСОБА_4 , який знаходився в офісі, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20 в ході розмови з ОСОБА_10 із корисних мотивів виник злочинний намір. Направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою. При цьому в якості предмету злочинного посягання ОСОБА_4 визначив належне ОСОБА_10 майно чоловічий перстень з діамантами (золото жовтого і білого кольору 750-ї проби), вагою 32,67 г., яке ОСОБА_10 мав намір продати.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 зумів переконати ОСОБА_10 в тому, що він зможе продати вказаний перстень за валюту у сумі 15 000 доларів США, яку і передасть ОСОБА_10 після його реалізації. При цьому, ОСОБА_4 достовірно знав, що взяті на себе зобов`язання він виконувати не буде: перстень продасть, а виручені грушеві кошти привласнить і зверне на свою користь.

В свою чергу ОСОБА_10 , довіряючи ОСОБА_4 не підозрюючи про його справжні наміри, і не припускаючи того, що її обманюють, повірила ОСОБА_4 і погодилась на цю пропозицію, передала йому вказаний перстень.

Після цього, продовжуючи і далі реалізовувати свій злочинний намір, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 продав вказаний перстень ОСОБА_11 за 15 500 доларів США.

Із експертного висновку №И-2417 від 17.03.2012 року проведеного експертом-оцінщиком ювелірно-антикварного салону «Золант», вбачається, що вищевказаний перстень оцінений в 15 700 доларів США, що відповідно курсу НБУ на день вчинення злочину складало 125 165, 11 грн.

Заволодівши шахрайським шляхом належним ОСОБА_10 майном, ОСОБА_4 привласнив його і звернув на свою користь, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про повернення справи на додаткове розслідування у зв`язку із суттєвими порушеннями кримінально-процесуального кодексу, які неможливо усунути під час судового розгляду.

Підсудній та його захисник заперечили проти повернення справи на додаткове розслідування.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 281 КПК України (в ред. 1960 року) повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, яке регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" №2 від 11.02.2005 ( далі Постанова), повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК ( 1001-05 ) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається тоді, коли органами досудового слідства при здійсненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень неправильно були застосовані або безпідставно не були застосовані норми кримінально - процесуального чи кримінального закону, без усунення яких справа не може бути розглянута в суді.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 22 КПК України ( в ред.1960 року) прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно зі ст.64 КПК України ( в ред.1960 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: 1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Відповідно до ст. 275 КПК України (в ред.1960 року) розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.

Згідно зі ст. 327 КПК України ( в ред. 1960 року) вирок суду може бути обвинувальний або виправдувальний. Обвинувальний вирок і виправдувальний вирок повинні бути судом мотивовані. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Не в повній мірі встановлено спосіб вчинення шахрайства, чи шляхом обману чи зловживання довірою, що унеможливлює судом винесення кінцевого рішення по справі, оскільки потребує проведення слідчих дій, які під час судового розгляду не можуть бути проведені, не встановлено місця вчинення злочину по факту заволодіння грошовими коштами у сумі 250 000 доларів США.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом, який проводив слідство, не наведено об`єктивно і достовірно обставини, що підлягають встановленню, та не в повній мірі виконано вимоги Закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 53 КПК України ( в ред. 1960 року) суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані роз`яснити особам, що беруть участь у справі, їх права і забезпечити можливість здійснення цих прав.

Відповідно до ст. 103 КПК України (в ред. 1960 року) Якщо підозрюваний був затриманий або до нього було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, його допит проводиться негайно, а при неможливості негайного допиту не пізніше двадцяти чотирьох годин після затримання. При допиті такого підозрюваного присутність захисника є обов`язковою, за винятком випадків, коли він відмовляється від нього і його відмова прийнята.
Крім цього, в матеріалах кримінальної справи (т. 2 арк. 122) є постанова старшого оперуповноваженого СКР Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_12 від 09.01.2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_8 щодо заволодіння її транспортним засобом.

Також, в матеріалах кримінальної справи (т. 2 арк. 245) є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням громадянина ОСОБА_7 постановлена старшим оперуповноваженим СДСБЕЗ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_13 від 02.03.2012 року щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 у розмірі 250 000 доларів США.

Відповідно до Постанови, питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК ( 1001-05, 1002-05, 1003-05 ) про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.
В даному випадку, постанови про відмову у порушенні кримінальної справи ніким не скасовані, що взагалі унеможливлює прийняття судом будь-якого рішення по справі і є безспірною підставою для повернення справи на додаткове розслідування.
Судом вжиті всі необхідні заходи, передбачені кримінально-процесуальним законом для усунення перерахованих виявлених недоліків допущених досудовим слідством.

Викладене в сукупності свідчить про суттєву неповноту та неправильність досудового слідства, яка не може бути усунена в судових засіданнях урахуванням специфіки процесуальної форми судового розгляду, оскільки для усунення встановлених судом порушень кримінально-процесуального закону щодо заповнення вище наведеної неповноти досудового слідства необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, з урахуванням чого, суд вважає за необхідне повернути матеріали для організації додаткового розслідування.

Керуючись ст. ст. 237, 240, 245, 244, 246, 281 КПК України 1960 року,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, направить для організації додаткового розслідування прокурору Одеської місцевої прокуратури №3.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

13.11.2020