Справа № 367/2273/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1978/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2020 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_7 засуджений вироком Тивровського районного суду Вінницької області від 26.11.2012 за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6, 70, 72 ч. 5 КК України на 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.07.2016 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.01.2012 року по 15.04.2015 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.07.2019 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.04.2018 року по 24.04.2018 року.

Початок строку покарання: 14.01.2012 року.
Кінець строку покарання: 24.09.2023 року.
26.09.2019 року до Ірпінського міського суду Київської області з Київського апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2020 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
В обгрунтуванні суд послався на те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою визнати доцільним застосування до нього норм ст.82 КК України, замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
В обґрунтуванні вказує, що суд здійснив дослідження обставин за період його перебування виключно з 16.11.2018 року в ДУ «Бучанська виправна колонія» №85, а період з 14.01.2012 року по 16.11.2018 року, який він також відбував в виправних колоніях залишився недослідженим. Що вказує на неповноту судового розгляду.
Вважає, що став на шлях виправлення, а посилання суду на не доведення цієї обставини вважає необґрунтованим та належним чином немотивованим.
Звертає увагу, що за період відбування покарання він стягнень не мав, до нього, як до особи, що стає на шлях виправлення, застосовано заохочувальну норму ст.101 КВК України, переведення для подальшого відбування покарання із колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки, він одружився, в період відбування покарання професійно-технічно навчався та здобув додаткову професію, був працевлаштований днювальним на ДКДіР, заохочень не мав, тому вважає, що до нього можуть бути застосовані вимоги ст.82 КК Укрраїни.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, котрий просив рішення суду залишити без змін, засудженого та його захисника, що підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обовязковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.
Як вбачається з матеріалів справи, суд, розглядаючи питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 не надав в розпорядження суду доказів, які б давали суду підстави вважати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким, а посилання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним, обгрутованим і вмотивованим, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2020 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - без змін.
Судді: