Єдиний унікальний номер 722/826/20
Номер провадження 1-кп/722/86/20
У Х В А Л А

23 вересня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 20.01.2020 року, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного суду у справі №826/7244/18 та положення ст.ст.45, 46, 315 КПК України, заявив клопотання про витребування відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань з метою перевірки своєчасності реєстрації кримінального правопорушення (провадження), обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, перевірки компетентності та законності дій слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні. Зокрема, просив витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження у сторони обвинувачення довідку про рух (з долученням скріншоту) кримінального провадження №0000004 з Єдиного реєстру досудових розслідувань, обов`язковість внесення яких до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачена розділом 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, а саме:
-час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
-прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;
-інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
-попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
-передачу матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування, дізнання або за місцем проведення досудового розслідування (частина п`ята статті 36, частина сьома статті 214, статті 216, 218, пункт 4 частини другої статті 301 КПК України);
-прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;
-час та дату повідомлення про підозру, зміну, скасування повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279, частина перша статті 298-4, частина друга статті 307 КПК України);
-об`єднання та виділення матеріалів досудових розслідувань (стаття 217 КПК України);
-закінчення досудового розслідування (частина третя статті 283, стаття 301 КПК України).
Крім цього, посилаючись на положення ст.ст.45, 84, 95, 315 КПК України, захисник заявив клопотання про здійснення судового виклику осіб для допиту в якості свідків, а саме:
- ОСОБА_6 - начальника групи внутрішньої безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по Чернівецькому ПЗ УВВБ «Захід» ДПС України;
- ОСОБА_7 - начальника групиа внутрішньої безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по Чернівецькому ПЗ УВВБ «Захід» ДПС України;
- ОСОБА_8 - старшого оперуповноваженого Чернівецького управління ДВБ НП України;
- ОСОБА_9 - старшого оперуповноваженого Чернівецького управління ДВБ НП України;
- ОСОБА_10 - оперуповноваженого Чернівецького управління ДВБ НП України;
- ОСОБА_11 - слідчого другого відділу СУ ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницький;
- ОСОБА_12 - слідчого другого відділу СУ ТУ ДБР розташованого в м.Хмельницький;
- ОСОБА_13 , жителя АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_14 , жителя АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_15 , жителя АДРЕСА_3 ;
- ОСОБА_16 , жителя АДРЕСА_4 ;
- ОСОБА_17 , жителя АДРЕСА_5 ;
- ОСОБА_18 , жителя АДРЕСА_6 ;
- ОСОБА_19 , жителя АДРЕСА_7 .
Крім цього, в порядку, передбаченому ч.3 ст.303 КПК України, захисник звернувся із скаргою на постанову прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії. З підстав, викладених у скарзі, захисник вказував на те, що постанова прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_20 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 04.02.2020 року прийнята всупереч вимогам ст.9, ч.5 ст.110, ст.251, ч.ч.3,7,8 ст.271 КПК України, у зв?язку з чим просив визнати її незаконною та скасувати.
Також, обвинуваченим ОСОБА_5 та заставодавцем ОСОБА_21 з підстав, передбачених ч.11 ст.182, ст.203 КПК України, заявлені клопотання про повернення застави.
Клопотання заявники обгрунтовували тим, що сторона обвинувачення не звертається з клопотанням про продовження обов`язків або обрання іншого запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , а суд не вправі самостійно приймати такі рішення; строк дії запобіжного заходу, який обраний підозрюваному ОСОБА_5 та строк дії покладених обов`язків закінчились, а чиним Кримінальним процесуальним законом не передбачено автоматичне продовження обраного щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу або покладених обов`язків обвинуваченому, статус якого набув ОСОБА_5 після спрямування обвинувального акту до суду. Крім цього, вказували на те, що заставодавець не дає своєї згоди на можливе її звернення судом у майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень.
З наведених підстав заявники просили повернути заставу в розмірі 147140 грн., яка була внесена заставодавцем ОСОБА_21 на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області відповідно до ухвали цього ж суду від 20.03.2020 року.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо заявлених клопотань, зокрема щодо клопотання про витребування відомостей з ЄРДР вказував на те, що військова прокуратура не є держателем ЄРДР; чинний КПК не передбачає порядку отримання відомостей з ЄРДР щодо руху кримінального провадження; крім цього захистом не надано відомостей щодо самостійного вжиття необхідних дій, спрямованих на отримання таких відомостей. Щодо клопотання про виклик свідків вказував на те, що захисником не наведено у ньому обгрунтування необхідності допиту зазначених у ньому осіб в якості свідків; крім цього, в ході досудового розслідування стороною захисту не заявлялося про їх допит. Щодо клопотань про повернення застави вказував на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не зменшилися, а запобіжний захід у вигляді застави залишається на даний час діючим. З наведених підстав просив у задоволенні клопотань відмовити. Також, прокурор заперечував щодо поданої захисником скарги, у задоволенні якої просив відмовити з підстав, зазначених ним у письмових запереченнях, вказуючи при цьому на законність оскаржуваної постанови.
Вирішуючи заявлене захисником клопотання про витребування відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З метою підготовки досудового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження, зокрема, про витребування певних речей чи документів (п.4 ч.2 ст.315 КПК України).
Обґрунтовуючи клопотання, сторона захисту посилається на необхідність перевірки своєчасності реєстрації кримінального правопорушення (провадження), обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, перевірки компетентності та законності дій слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні.
Тобто, викладені у клопотанні доводи сторони захисту фактично зводяться до необхідності оцінки доказів з точки зору їх допустимості, надання якої не передбачено кримінальним процесуальним закону під час підготовчого провадження.
При цьому, суд вважає, що витребування вказаних відомостей з метою майбутньої оцінки доказів щодо їх допустимості, які суду на даній стадії ще не надані і, як наслідок, не досліджені судом, в тому числі на предмет наявності чи відсутності обставин зазначених у клопотанні, є передчасним.
З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування відомостей з ЄРДР слід відмовити за його передчасністю.
Щодо клопотання сторони захисту про виклик свідків, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів, зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Як вбачається із Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 20.01.2020 року, із зазначеного стороною захисту списку свідків під час досудового розслідування були допитані ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
При цьому, інші свідки, зазначені у клопотанні стороною захисту, під час досудового розслідування не допитувались та, як вбачається із вказаного вище Реєстру, їх допит стороною захисту не ініціювався.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик свідків.
Суд вважає, що подана захисником ОСОБА_4 скарга на постанову прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії також не підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч.2. ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Відповідно до ч.3. ст.303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п.п. 5 та 6 частини першої цієї статті, тобто рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п.5) та рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом (п.6).
Згідно п.4 листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року роз`яснено, що рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч.1 ст.303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч.1 ст.303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
Статтями 314-316 КПК України визначено, які рішення має право прийняти суд у підготовчому судовому засіданні та ст.315 КПК України, які питання повинен вирішити суд пов`язані з підготовкою до судового засідання. Положення статтей 314-316 КПК України взагалі не передбачають розгляд таких скарг судом під час підготовчого судового засідання.
З огляду на те, що дану скаргу захисником заявлено на стадії підготовчого судового засідання і доводи, які викладені у ній, повно, всебічно та об`єктивно можуть бути досліджені судом тільки під час безпосереднього судового розгляду та дослідження документів (доказів) у даному кримінальному провадженні, які на даній стадії відсутні у суду і не можуть бути долучені стороною обвинувачення до обвинувального акту, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.
Крім цього, подана захисником скарга не підлягає задоволенню, оскільки перевірка викладених у ній доводів спонукає суд до оцінки доказів у кримінальному провадженні, надання якої, у відповідності до вимог ст.89 КПК України, здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення або на стадії судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу.
При вирішенні клопотань про повернення застави, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Частина 7 ст.42 КПК України визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого.
Отже, зазначені в ч.7 ст.42 КПК України обов`язки підозрюваного, обвинуваченого (окрім обов`язків, визначених в п.2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу.
В свою чергу стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного, обвинуваченого рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, частина 5 ст.194 КПК України визначає умовами покладення таких додаткових обов`язків по перше - обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і по друге - доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в ч.5 ст. 194 КПК України умов.
Частиною 7 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із ст.194 КПК України.
Отже, вказана в ст.182 КПК України мета забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не пов`язана лише з тими обов`язками, які визначені в ст.194 КПК України і застосовуються додатково до запобіжного заходу, а охоплює більш широке їх поняття, яке поглинається ч.7 ст.42 КПК України. При цьому, слід звернути увагу на те, що ч.1 ст.182 КПК України використовує термінологію «з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків» і не уточнює, що вони повинні бути покладені саме судом.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України встановлено - застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинялася, оскільки Глава 18 КПК України не обмежує дію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави певним строком, на відміну від ухвали суду про тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід діє протягом всього досудового розслідування та судового розгляду, якщо його не було змінено чи скасовано, а додаткового продовження ухвалою суду вимагає лише дія обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які покладаються на особу одночасно із запобіжним заходом у вигляді застави.
Твердження заявників про закінчення строку дії обов`язків покладених на ОСОБА_5 , які визначені ст.194 КПК України, не свідчить про закінчення дії самостійного запобіжного заходу у вигляді застави. У даному випадку з моменту припинення строку дії покладених слідчим суддею обов`язків, застава забезпечує виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого КПК України.
За таких обставин подані обвинуваченим та заставодавцем клопотання про повернення застави не підлягають задоволенню.
Подана до суду гр. ОСОБА_22 заява від 25.08.2020 року про повернення застави в розмірі 130000 грн., які згідно боргової розписки від 22.03.2020 року від неї отримав ОСОБА_21 , підлягає поверненню заявниці, оскільки виходячи із системного аналізу ст.182 КПК України, суд приходить до висновку, що з питанням про повернення застави має право звертатися особа, яка її внесла, тобто заставодавець, який відповідно до ст.3 КПК України є учасником судового провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-315 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про витребування відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про виклик свідків відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення застави відмовити.

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_21 про повернення застави відмовити.

Заяву гр. ОСОБА_22 від 25.08.2020 року про повернення застави повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1