Справа № 639/6726/20
Провадження № 1-кп/639/624/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 31.05.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001135 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 21.04.2003 Євпаторійським міським судом АР Крим за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.186 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі;

2) 28.04.2009 Київським райсудом м. Харкова за ст.185 ч.2, ст. 307 ч.2, ст.309 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 19.04.2012 Київським райсудом м. Сімферополь за ст.186 ч.2 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 13.02.2017 р. Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) 23.03.2017р. Фрунзенським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.289 , ч.4 ст.70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

звільнився 29.01.2020 року умовно-достроково на 10 місяців 27 днів, перебуваючого під вартою з 25.08.2020р.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 30.05.2020 приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку № 5 по вул. П. Свинаренка м. Харкова, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , 1956 р.н., який проходив вздовж вказаного будинку та на шиї якого висів золотий ланцюжок із хрестиком.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_6 вказаних золотих прикрас.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку почав переслідувати нічого не підозрюючого ОСОБА_6 , та прослідував за ним до вказаного будинку. Приблизно о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 , та, перебуваючи у нього за спиною, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи фактор несподіванки, нехтуючи тією обставиною, що перед ним особа похилого віку, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, зненацька для останнього відкрито заволодів належними йому золотими прикрасами, зірвавши їх рукою з шиї потерпілого, а саме ланцюжком із золота 585 проби, вагою 35 грам, вартістю 33250 гривень, та хрестиком із золота 585 проби, вагою 5 грам, вартістю 4750 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь вказані золоті прикраси, відразу з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 38 000 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/1972СЕ-20 від 03.09.2020.

2) Крім того, ОСОБА_4 18.07.2020 приблизно о 21 годині 15 хвилин, перебуваючи поблизу косметологічної поліклініки за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 61, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , 1961 р.н., у якої на шиї знаходилися два золотих ланцюжки. ОСОБА_7 як раз проходила повз вказаної клініки та направлялася у сторону пров. Колодязного.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_7 вказаних золотих прикрас.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку почав переслідувати нічого не підозрюючу ОСОБА_7 , та прослідував за нею по пров. Колодязному вздовж розташованих домоволодінь. Коли ОСОБА_7 приблизно о 21 год. 25 хв. опинилася на розі домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 наздогнав її та, перебуваючи за спиною, оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи, і, нехтуючи тією обставиною, що перед ним жінка похилого віку, використовуючи фактор несподіванки, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, зненацька для останньої відкрито заволодів належними їй золотими прикрасами, зірвавши їх рукою з шиї потерпілої, а саме: ланцюжком із золота 585 проби, вагою 10 грам, вартістю 33250 гривень, та ланцюжком із золота 585 проби, вагою 4 грама, вартістю 4750 гривень. Однак, від другого ланцюжка в руці у нього залишилась лише частина із золота вагою 1,5 грама, вартістю 1152 гривні 91 копійка.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь вказану частину золотого ланцюжка та цілий ланцюжок, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1152 гривні 91 копійка, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/1972СЕ-20 від 03.09.2020.

3) ОСОБА_4 18.08.2020 приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку № 2 по вул. Камській м. Харкова, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , у якої на шиї було видно золотий ланцюжок. ОСОБА_8 як раз проходила вздовж вказаного будинку.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_8 вказаної золотої прикраси.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку почав переслідувати нічого не підозрюючу ОСОБА_8 , та прослідував за нею до під`їзду № 1 вказаного будинку, де, обігнавши її, став очікувати на другому поверсі. Коли ОСОБА_8 приблизно о 17 годині 40 хвилин прослідувала на другий поверх зазначеного житлового будинку, ОСОБА_4 оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи той факт, що перед ним беззахисна жінка, зненацька для останньої схопив її правою рукою за шию. Надалі він, бажаючи довести задуманий ним злочинний умисел до кінця, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, тією ж рукою ривком зірвав з шиї потерпілої ланцюжок із золота 585 проби, вагою 2,83 грама, вартістю 2788 гривень 68 копійок. Однак, в руці у нього залишилась лише частина прикраси із золота вагою 1,17 грама, вартістю 1152 гривні 91 копійка.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь вказану частину золотого ланцюжка, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1152 гривні 91 копійка, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/1972СЕ-20 від 03.09.2020.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому злочині за ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю , суду пояснив, що 30.05.2020р., 18.07.2020 р. та 18.08.2020р. вчинив відкрите викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - золотих ланцюжків, зірвавши їх з шиї потерпілих за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Викрадене майно закладав у ломбард. Гроші витрачав на власні потреби. Перелік та вартість майна не оспорює. Зазначив,що вчинив злочини у зв`язку із тяжким матеріальним становищем. Просив суворо не карати його.У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ними заяв до суду просять розглядати справу без їх участі, цивільний позов не заявляють (а.с.28, 30-32).

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий, судимості не погашені, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

За таких обставин суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченомуОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, оскільки 29.01.2020 року ОСОБА_4 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 27 днів, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2020 року, а інкримінований йому злочин за ч.2 ст.186 КК України скоїв у період умовно-дострокового звільнення, тому суд остаточно призначає обвинуваченому покарання відповідно до ч.1 ст.71, ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Оскільки по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати підлягаютьстягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд ,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та за його вчинення призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71, ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського райсуду м.Харкова від 23.03.2017 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25.08.2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор».
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- фрагмент ланцюжка із золота, довжиною 30 см, вагою 2,5 грама, хрестик металевий та ладанка із золота, 585 проби, прямокутної форми, які передані потерпілій ОСОБА_7 під збережувальну розписку, залишити останній як законному власнику (а.с. 96);
- частину ланцюжка із золота , яка передана потерпілій ОСОБА_8 під збережувальну розписку, залишити останній як законному власнику (а.с. 97);
- фотокопію, на якій зображено паперову бирку до прикраси із золота, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати там же (а.с. 98).
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у загальному розмірі 2941 (дві тисячі дев`ятсот сорок одна) грн. 95 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (а.с. 93-95).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1