ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/284/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3840/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про залишення апеляційної скарги без руху)

17 грудня 2020 року суддя Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , під час перевірки апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року у відношенні ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Московського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, і призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року, у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_4 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_4 обчислювати з 21 квітня 2020 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк покарання, відбутий нею за вироком Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року, з 31 травня 2018 року по 20 квітня 2020 року включно.
На зазначену ухвалу прокурором подана апеляційна скарга, яка не відповідає вимогам чинного КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається, прокурор в апеляційній скарзі посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, ставить питання про скасування вироку Московського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року, ухвалення нового вироку, яким призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, ст. 71 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Однак, при цьому в апеляційній скарзі прокурор не наводить обґрунтування, чому покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим, як встановлено ст.414 КПК України.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, тому відсутність у ній даного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.
Згідно з ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки апеляційної скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.
З огляду на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків, що зазначені вище, у разі невиконання ухвали апеляційного суду протягом визначеного строку, апеляційна скарга, на підставі п.1 ч.3 ст.399 КПК України, буде йому повернута.
Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року залишити без руху для усунення недоліків, надавши апелянту для цього 15 днів з моменту отримання ним копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду ОСОБА_2