Єдиний унікальний номер 741/163/20
Провадження № 1-кп/741/38/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 грудня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,.

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000018 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , який фактично мешкає у АДРЕСА_2 , громадянина України,з повною загальною середньою освітою, розведеного, який ніде не працює, на утриманні нікого не має, раніше судимого:

1 березня 1994 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з конфіскацією 1/2 частини майна, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку строком на два роки;

20 березня 2002 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

17 липня 2013 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

23 листопада 2017 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком три роки,

якому запобіжний захід не обирався,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 мав незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

16 січня 2020 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_7 перебував у житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , мав умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, зайшов до однієї з кімнат в будинку, звідки, повторно, таємно від оточуючих викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі А2010-а, вартістю 750 грн. та мобільний телефон марки «Lenovo» моделі А369І вартістю 445 грн. що належали ОСОБА_8 , чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на суму 1195 грн.

ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, дав показання про те, що 16 січня 2020 року він на пропозицію потерпілого зайшов до нього у будинок, розпивав алкогольні напої з господарем будинку та іншими незнайомими особами. Коли господар будинку та інші вийшли з помешкання, то він (обвинувачений) зайшов до іншої кімнати, побачив там телефони, взяв одного, щоб зателефонувати. Телефон був виключений. Він ( ОСОБА_9 ) поклав телефон до своєї кишені. Потім він (обвинувачений) взяв інший телефон, який також не працював, та знову поклав до своєї кишені. Після цього він (обвинувачений) вийшов з будинку та пішов додому. По дорозі додому до нього зателефонувала дружина, сварилася, наказала повернути телефони. Коли він повертався, то не дійшов до будинку потерпілого 10 м, був затриманий працівниками поліції. Телефони він повернув потерпілому.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів за згодою учасників судового провадження було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 винен у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.

ОСОБА_7 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність міцних соціальних зв`язків, характеризуючі дані, відношення до суспільно-корисної праці, відсутність постійного місця роботи, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Виправлення та перевиховання обвинуваченого повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року, оскільки злочин було вчинено під час звільнення від відбуття покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

З метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду в стадії виконання вироку, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою негайно із зали суду з утриманням в Чернігівському СІЗО.

Виконання вироку в частині обрання запобіжного заходу доручити Носівському ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 10 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1