У Х В А Л А

Справа № 184/1361/20

Номер провадження 1-в/184/105/20

17 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Покровського МВ філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мари, Туркменська РСР, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника органу пробації ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

05.08.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання Покровського МС філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 за вироком Приморського районного суду м.Одеси, мотивуючи його наступним.

ОСОБА_3 засуджена 21.02.2013 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 1 ст. 302 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.005.2014 року покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.
22.10.2014 року до Покровського міського відділу на виконання надійшла ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 28.05.2014 року.

25.03.2015 року ОСОБА_3 було оголошено в розшук та заведено розшукову справу № 83415001. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_3 не розшукана та її місцезнаходження не встановлено.

Засуджена ОСОБА_3 перебуває у розшуку та на даний час її місцезнаходження не встановлено, за час перебування в розшуку нового злочину не вчинила, а тому, з урахуванням викладеного начальник Покровського МВ філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області звернулась до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації подання підтримав та просив задовольнити, у зв`язку з закінченням закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор не заперечував щодо задоволення поданого клопотання.

Засуджена ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Суд заслухавши представника органу пробації та прокурора, дослідивши матеріали подання прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 36 КВК України покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування . Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

У ч. 4 ст. 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК певним чином співвідноситься зі ст.ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це лише не відбування покарання у виді громадських робіт в певний строк само по собі не свідчить про ухилення її від відбування цього покарання.

Суд зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ознайомлення ОСОБА_3 з ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.005.2014 року про заміну покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин та будь-яких про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м.Одеси від 21.02.2013 року та заміненого ухвалою від 28.05.2014 року, а відтак підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК.

Станом на момент розгляду подання відповідно до довідки Департаменту інформатизації УІАП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , з моменту набрання чинності вироком Приморського районного суду м.Одеси від 21.02.2013 року, нових злочинів не вчинила.

Враховуючи те, що засудженою ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт відбуто не було та приймаючи до уваги, що вирок протягом встановленого строку не виконано, перебіг давності не переривався та не зупинявся, а тому, суд керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Покровського МС філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 21.03.2013 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 1 ст. 302 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.005.2014 року покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин ? звільнити від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1