Справа № 159/527/16-к Провадження №11-кп/802/921/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 (ЄРДР №0001227),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 13 грудня 2020 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вказує, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а також, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, як незаконні та необґрунтовані. Разом з тим, не доведено стороною обвинувачення і наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а тому просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляції, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив проти апеляції та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою судом були дотримані.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а метою запобігання спробам ухилення від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочинів в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні, в тому числі і особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи скарги про те, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу втратили свою актуальність та вважає, що такі ризики, не змінилися.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні в тому числі і особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Разом з тим, суд обгрунтовано не визначав розмір застави, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які спричинили загибель людини.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційний скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст. 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді