Ухвала
Іменем України
10 лютого 2021 року

м. Київ
провадження № 51-544впс21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000008 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі КК),

з Троїцького районного суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області,
в с т а н о в и в:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло вищевказане клопотання.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК, а саме брав участь у діяльності терористичної організації на території Луганської області, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.
Прокурор звертає увагу на те, що постановою Генерального прокурора України від 01 липня 2020 року підслідність вказаного кримінального правопорушення було визначено слідчому відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, а також що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 .
Крім того, як на підставу необхідності направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області прокурор посилається в клопотанні на положення

п. 6 ч. 1 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якими передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Також у клопотанні прокурор зазначає, що захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , проживає на території Тернопільської області, що унеможливлює здійснення належного захисту.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень і клопотань про відкладення розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені в клопотанні, колегія суддів дійшла такого висновку.
У клопотанні прокурора про необхідність направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зроблено посилання на положення ч. 1 ст. 34 КПК, які стосуються можливості направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у виняткових випадках задля забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.
Разом з тим воно не містить будь-яких доводів на підтвердження існування таких обставин у цьому кримінальному провадженні.
Натомість згідно з ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Як видно з клопотання прокурора та з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину на тій частині території Луганської області, де проводиться антитерористична операція та операція Об`єднаних сил.
Таким чином, питання про територіальну підсудність цього провадження вирішилось у порядку, передбаченому розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності».
Що стосується доводів прокурора про наявність обставин, зазначених у

п. 6 ч. 1 ст. 34 КПК, то вони мають бути підтверджені відповідними доказами. Натомість згідно з клопотання обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в розшуку, у зв`язку з чим щодо нього здійснювалося спеціальне досудове розслідування. Потерпілих та свідків в обвинувальному акті не зазначено. Тобто виняткові обставини, які передбачені названою нормою закону, у цьому провадженні відсутні.
Доводи прокурора про те, що захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , проживає на території Тернопільської області, не є тими обставинами, що відповідно до ст. 34 КПК давали б підстави для направлення кримінального провадження на розгляд до іншого суду.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що на підставах, наведених у клопотанні прокурора, неможливо зробити висновок про необхідність направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з одного суду до іншого, як це передбачено ч.1 ст. 34 КПК, а тому клопотання необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000008 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК, з Троїцького районного суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3