Справа № 459/1540/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1256/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
на розгляді у провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 19.02.2020 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

06 липня 2020 року прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту та зміну запобіжного заходу. Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 03.09.2020 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою. Кримінальні провадження №0000169 та №0000140 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України об`єднано в одне провадження та присвоїти їм єдиний номер - №459/1003/20.

Своє рішення суд мотивує тим, що прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні для гарантування належної поведінки обвинуваченого, а тому з метою уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити. Крім цього, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не працює, не одружений, дітей немає, перебуваючи на волі може ухилятися від суду, вчиняти нові правопорушення, перешкоджати встановленню істини у справі, крім того щодо нього в Червоноградському міському суді та Сокальському районному суді Львівської області знаходяться інші кримінальні провадження.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою ОСОБА_7 обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування покликається на те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений є інвалідом з дитинства внаслідок психічного захворювання, раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце реєстрації. Звертає увагу, що по частині епізодів вчинення крадіжок ОСОБА_7 з`явився до органу досудового розслідування з повинною. Крім того, він відшкодував частину шкоди. Зазначає, що визначений розмір застави є непомірним для обвинуваченого. Вказує, що прокурор у клопотанні не довів недостатність застосування біль м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід або його відсутність не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано обрав останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, то згідно із ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо завідомо неправосудності рішення, з істотними порушеннями норм та вимог КПК України є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4