Справа №463/6296/20
Провадження №1-кс/463/3602/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , -

встановив:

представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_5 від 30.06.2020 у кримінальному провадженні №0001647 від 03.12.2014.

Скаргу мотивує тим, що звернувся до слідчого ДБР із клопотанням від 26.05.2020, у якому просив, зокрема визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні та призначити експертизу розміру завданої йому шкоди. Разом з тим, оскаржуваною постановою в задоволенні клопотання про призначення експертизи було відмовлено, а питання про визнання потерпілим взагалі не вирішено. Вважає таке рішення слідчого необґрунтованим, оскільки окрім цитат з КПК України воно не містить обґрунтування та мотивів його прийняття. Крім цього, в описовій частині постанови вказано лише на клопотання щодо призначення судово-психологічної експертизи, однак слідчий відмовив у задоволенні клопотання в цілому, тобто і у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, разом з тим розгляд скарги просив проводити без його участі.

Слідчий ДБР ОСОБА_5 скерував письмові пояснення на скаргу, у яких зазначив, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 від 26.05.2020 ним прийнято дві постанови: 30.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, 10.07.2020 постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, копії яких долучив до пояснень. На розгляд скарги слідчий не з`явився, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності,

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

26.05.2020 ОСОБА_4 звернувся до слідчого ДБР із клопотанням, у якому просив, зокрема визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні та призначити експертизу розміру завданої йому шкоди.

Постановою слідчого ДБР від 30.06.2020 у задоволенні вказаного клопотання в частині призначення експертизи відмовлено.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з оскаржуваної постанови підставою для відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_4 стало лише посилання слідчого на ст.243 КПК України, разом з тим така не містить обґрунтування і мотивів прийняття такого рішення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в частині скасування постанови слідчого ДБР від 30.06.2020 підлягає до задоволення.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині покладення на орган досудового розслідування обов`язку прийняти рішення у формі постанови, яким визнати скаржника потерпілим, оскільки відповідне рішення у формі постанови з цього приводу слідчим прийняте 10.07.2020.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 30.06.2020 у кримінальному провадженні №0001647 від 03.12.2014.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1