Справа № 347/1713/20
Провадження № 1-кп/347/245/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Косів кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР 10 вересня 2020 року за №0000279 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Цуцулин Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, не депутата, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.240 КК України

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: 10 вересня 2020 року близько 16:00 години обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу - гірничого відводу, на автомобілі марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , приїхав до русла річки Рибниця в селі Старий Косів Косівського району та, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу - гірничого відводу, за допомогою ручної лопати здійснив видобуток на лівому березі річки Рибниця, що біля села Старий Косів Косівського району Івано-Франківської області, з подальшим завантаженням на автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний № НОМЕР_1 . Того ж дня близько 16:00 години працівниками правоохоронних органів в с.Вербовець Косівського району було виявлено вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , в кузові якого знаходилась піщано-гравійна суміш (гравій) в кількості 4850 кг, яка відповідно висновку судової експертизи СЕ-19/109/11/3-350МРВ/20 від 16.09.2020 року є піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 62,2%.

Прокурор в судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обв`язки, передбачені ст.76 КК України; стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення судової експертизи, арешт на автомобіль скасувати та передати його законному власнику, металеву лопату та взірці піщано-гравійної суміші знищити, а вилучену піщано-гравійну суміш у кількості 4850 кг звернути в дохід держави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно здійснив видобуток піщано-гравійної суміші з метою облаштування дороги та заїзду до свого господарства, загрузив самотужки для цієї мети лише половину машини «шутру», але якби він знав, що за такі дії передбачено таке суворе покарання не вчинив би даний злочин. Автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , позичив у свого знайомого ОСОБА_6 з метою переміщення сіна, але, оскільки сіно виявилося ще вогким вирішив використати даний автомобіль з метою здобуття «шутру». Просив його суворо не карати.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив суд закрити кримінальне провадження на підставі ст.48 КК України - у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки обвинувачений втратив суспільну небезпеку, вчинив злочин фактично на користь громади для облаштування під`їзної дороги, у нього не було мотиву наживи, або застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання у вигляді 60 годин громадських робіт або із застосуванням ст.75 КК України призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнав, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 240 КК України.

Як підтверджуючі та характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом досліджені наступні письмові докази:

- акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 не працевлаштовані, неповнолітній син ОСОБА_9 є студентом 2-го курсу, додаткових джерел для існування родини не мають, господарство та під`їзд до нього потребують ремонту та облаштування (а.с.36);

- довідку про склад сім`ї №1061 від 19.10.2020 року, відповідно до якої до складу сім`ї ОСОБА_4 входять брат ОСОБА_10 та син ОСОБА_9 (а.с.37);

- копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 09.09.2011 року, згідно якї ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41);

- характеристики з місця проживання від 15.09.2020 року №244/02.2-18, та від 19.10.2020 №289/02.2-18, відповідно до яких ОСОБА_4 характеризується добре (а.с.38,44);

- вимога з СІП ГУНП в Івано-Франківській області та відповідь на неї, відповідно до якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягався (а.с.45,46);

- довідки Косівської ЦРЛ №276 та №303 від 15.09.2020 року, згідно яких ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.39-40).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітнього сина, скрутне матеріальне становище його сім`ї.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
З урахуванням особи обвинуваченого, його майнового стану, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді обмеження воліу межах санкції ч.2 ст. 240 КК України, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а покарання у вигляді позбавлення волі буде надмірно суворим, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства, тому суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України із застосуванням обмежень, передбачених ст.76 КК України. Саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, але разом з тим -буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Суд також звертає увагу на те, що згідно з вимогами п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Косівським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області, транспортний засіб марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 .

Зважаючи на те, що зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено факт, що власник автомобіля «ЗИЛ 131» знав або міг знати про його незаконне використання, а тому відсутні підстави для конфіскації автомобіля як знаряддя злочину. Вказаний автомобіль слід повернути законному власнику, а накладений на нього арешт підлягає скасуванню.

Піщано-гравійна суміш в кількості 4850 кг, передана на зберігання до філії «Косівський Райавтодор» підлягає зверненню в дохід держави.

Взірці піщано-гравійної суміші та металева лопата, передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області підлягають знищенню.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні у сумі 1634,50 гривні підлягають стягненню із обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді двох років обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік, поклавши на нього відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок процесуальних витрат на проведення експертизи №СЕ-19/109/11/3-350МРВ/20 від 16.09.2020 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2020 року у кримінальному провадженні № 0000257, на автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному власнику ОСОБА_6 .

Речові докази:

- взірці піщано-гравійної суміші, які поміщені на зберігання до камери речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

- одну металеву лопату, яка поміщена на зберігання до камери речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

- піщано-гравійну суміш вагою 4.850 тонн, яка передана на відповідальне зберігання до філії «Косівський Райавтодор» - конфіскувати в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1