Справа № 156/213/20
Номер провадження: 1-кп/156/53/20
У Х В А Л А

07 грудня 2020 року

Іваничівський районний суд Волинської області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000348 від 10.12.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, з початковою освітою, раніше не судимого про вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 .

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_4 в ніч з 08.12.2019 року на 09.12.2019 року, перебуваючи на території господарства розташованого за адресою АДРЕСА_2 через незачинені двері проник до підсобного приміщення вказаного господарства та таємно викрав домашню птицю, а саме 5 качок, 2 гуски, 2 індики котрі належали ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій шкоди на суму 810 грн.

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_4 , в присутності захисника, у судовому засіданні не заперечував факту вчинення ним даної крадіжки, однак ствердив, що птицю повернув потерпілій живою та в момент крадіжки та знаходилася на вулиці, в загороді, заперечив проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Захисник вирішення питання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом залишив на розсуд суду та відповідно до закону.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надіслала на адресу суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, не заперечує проти задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, стверджується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.12.2019 року;
-постановою про визнання особи потерпілою від 10.12.2019 року;
-протоколом огляду місцевості від 09.12.2019 року з фототаблицями до них;
- протоколом огляду місця події від 09.12.2019 року з фототаблицями до них;
-актом зважування від 09.12.2019 року з фототаблицями до нього;
- довідкою від 26.12.2019 року №146 виданою Нововолинським госпрозрахунковим ринком відповідно до якої вартість однією дорослої гуски, качки та індика станом на 09.12.2019 року становила 90 грн;

- постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 08.01.2020 року;

- розпискою потерпілої ОСОБА_6 згідно якої остання 09.12.2019 року отримала пакет чорного кольору із частинами домашньої птиці у середині вагою 16 кг. 330 грам.

Висновком судово-психіатричної експертизи №48 від 20.01.2020 встановлено, що ОСОБА_4 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій, виявляв як і виявляє на даний час ознаки помірної розумової відсталості з вираженими поведінковими порушеннями. Внаслідок цього ОСОБА_4 не міг і не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними і може бути визнаний неосудним. Наявний у ОСОБА_4 психопатологічний синдром обумовлює пасивний тип його суспільної небезпечності, що з урахуванням характеру інкримінованого йому протиправного діяння визначає потребу у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом (ч.1 ст. 94 КК України).

Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів (п.3).

Згідно з ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, мало місце, воно було вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, на даний час ОСОБА_4 перебуває в такому ж стані, потребує надання примусових заходів медичного характеру, що стверджується висновком експерта-психіатра.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 369, 372, 503, 512, 513, 516КПК України, ст.ст.19, 93, 94 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000348 від 10.12.2019 року, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_4 перебуваючи в стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: частини тушок домашньої птиці вагою 16 кг. 330 грам та пір`я, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 згідно із збережною розпискою від 09.12.2019 року - залишити у володінні останньої

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1