Справа №152/838/20
Провадження №1-кп/127/808/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Вінниці кримінальне провадження № 0000077 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області м. Шаргород, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженя Вінницького міського суду Вінницької області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у зв`язку із спливом двохмісячного строку, зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілих та свідків, які ще не були допитані та вчиняти нові злочини, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтований.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою заперечив, заявив клопотання про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належним чином не оформлено, є необґрунтованим та безпідставним. Ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, а нові ризики, прокурором недоведені. ОСОБА_6 довгий час перебуває під вартою, являється пенсіонером, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, у нього є постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та на його утриманні перебуває пристарілий батько. Намірів ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, а також перешкоджати встановленню істини по справі ОСОБА_6 не має, а тому підстав для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою наразі немає.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою заперечив, підтримав клопотання адвоката ОСОБА_7 . Вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою наразі розглядати неможливо, оскільки прокурором було порушено процедуру розгляду клопотань про продовження дії запобіжного заходу, а саме стороні захисту своєчасно не було надано клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Також в підготовчому судовому засіданні суд не може розглядати клопотання та приймати рішення щодо продовження строків запобіжного заходу. Крім того, клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим та безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо продовження строку тримання під вартою, заперечив. Підтримав клопотання та думки своїх захисників.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

З приписів ст. 315 КПК України та рішення ЄСПЛ «Чанєв проти України» вбачається обов`язок суду вирішити питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу саме в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинувачених.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оцінюючи зазначене, суд виходить з того, ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, обвинувачується серед іншого, у вчиненні особливо тяжкого злочину. ОСОБА_6 обвинувачується, серед іншого, у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Обвинувачений зареєстрований та проживає в м. Шаргород Вінницької області, офіційно не працює, у нього відсутні соціально стримуючі фактори та міцні соціальні зв`язки, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, ОСОБА_6 може не з`являтися на виклики суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження шляхом впливу на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення та в подальшому уникати відповідальності. Вказане доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України.
Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, врахувавши, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину, обставини кримінальних правопорушень, їх зухвалість, що виразилась у відношенні працівників правоохоронних органів із застосуванням вогнепальної зброї, відсутність у ОСОБА_6 соціально стримуючих факторів та міцних соціальних зав`язків, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило.

Ні обвинувачений, ні його захисники не навели суду підстав для зміни або скасування запобіжного заходу, тому клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, 370-372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Строк дії ухвали суду 60 днів до 12.11.2020 включно.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя-доповідач:

Судді: