УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 2011/8284/12

Провадження № 1-в/638/197/20

16.11.2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, згідно з ст. 359 КПК України, -
в с т а н о в и в :
9 березня 2016 року набрав законної сили вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених п.7 ч.2 ст.115, п.п.1, 7 ч.2 ст.115 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а також задоволені цивільні позови потерпілих ( ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) на загальну суму 634 533, 80 грн.
23 серпня 2017 року старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою. Для задоволення вимог потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просила визначити частку в спільному майні, а саме - частині квартири АДРЕСА_1 боржника - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бохтинок, Мурованокуриловецького району, Вінницької області), що розташована в АДРЕСА_2 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.10.2018 року вищезазначене подання державного виконавця було задоволено. Визначено частку майна боржника ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності в розмірі частини.
Ухвалою від Харківського апеляційного суду від 14.01.2020 року ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.10.2018 року скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді ОСОБА_1 .
Судові засідання по даній справі призначались неодноразово. Судові засідання, призначені на 02.04.2020, 02.06.2020, 01.10.2020 року були відкладені за клопотанням представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 з причин введення в Україні карантинних заходів. Судові засідання, призначені на 21.07.2020, 09.09.2020 були відкладені через зайнятість представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 в іншому процесі та через хворобу ОСОБА_5 .
В судове засідання, призначене на 16.11.2020 р. ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , їх представник ОСОБА_10 не з`явились, просили розгляд справи відкласти, посилаючись на карантинні заходи, запроваджені в України. Таким чином, суд неодноразово відкладав розгляд клопотання державного виконавця за клопотанням боржника та його представника, між тим вони продовжують заявляти подібні клопотання, що суд вважає намаганням затягнути розгляд справи. При цьому, будь-яких заперечень, письмових доказів вказаними особами надано не було, клопотань про проведення відеоконференції не заявлялось.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За таких обставин, суд вважає причини неявки в судове засідання боржника та його представника неповажними та дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.
Державний виконавець в судовому засіданні наполягала на своїх вимогах. Потерпілий та стягувач за виконавчими документами ОСОБА_4 підтримав клопотання державного виконавця.
Заслухавши вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 з наступних підстав.
Судом встановлено, що 9 березня 2016 року набрав законної сили вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.03.2014 року, вудповідно до якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених п.7 ч.2 ст.115, п.п.1, 7 ч.2 ст.115 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а також задоволені цивільні позови потерпілих ( ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) на загальну суму 634 533, 80 грн.
На підставі виконавчих листів суду, державною виконавчою службою винесено пять постанов про відкриття виконавчого провадження.
На даний час вирок суду у частині відшкодування шкоди потерпілим не виконано.
В судовому засіданні старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 зазначила, що на виконанні у державній виконавчій службі знаходяться чотири виконавчі листи, оскільки один виконавчий лист повернуто стягувачу за її заявою, а саме ОСОБА_11 . На даний час сума заборгованості не погашена, доходу боржник ОСОБА_5 не має, сума боргу значно перевищує суму, передбачену законодавством для звернення стягнення на житло боржника, будь-яких доказів про розподіл часток співвласниками квартири АДРЕСА_3 до виконавця не надходило.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження).
Відповідно до даних Державної фіскальної служби, ОСОБА_5 не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах. Згідно відповіді УДАІ ГУВСУ в Харківській облсті, боржнику автотранспортні засоби на праві власності не належить. Відповідно до акту державного виконавця від 06.07.2016 року, майно на яке можливо накласти стягнення у боржника відсутнє.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. (ч.5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження).
Відповідно до витяга з єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2016 року, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підставі спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 .
У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється (ч.7 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» розмір мінімальної заробітньої плати становив 3723 грн. Таким чином, для звернення стягнення на єдине житло боржника, сума стягнення повинна становити не меньше ніж 74460 грн. (3723 грн. Х 20). Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає з 1 вересня 5000 гривень. Таким чином, для звернення стягнення на єдине житло боржника, у 2020 році сума стягнення повинна становити не меньше ніж 100000 грн. (5000 грн. Х 20).
У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч.6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження).
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними оба законом (ст.370 ЦК України).
При цьому суд зазначає, що протягом майже року розгляду зазначеного клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду не надано будь-яких доказів наявності між ними домовленості щодо розподілу часток, у спільній сумісній власності, наявності рішень суду з цього питання.
Враховуючи, що сума боргу по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди значно перевищує встановлену законодавством для захисту житлових прав боржників, та те, що суду не надано доказів наявності у боржника іншого майна та грошових коштів, а також доказів домовленості співвласників про відступлення від рівності часток, суд приходить до висновку про необхідність виділу частки майна боржника.
На підставі ст.376 КПК України, суд,-
постановив:
Подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами задовольнити.
Визначити частку майна боржника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності в розмірі частини.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.
Суддя