Справа № 351/854/20
Провадження № 11-кп/4808/342/20
Категорія ч.1 ст. 309 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потічок, Снятинського району, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 3008 (три тисячі вісім) грн. 95 коп.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги:
- не оспорюючи доведеність вини, правильності кваліфікації дій обвинуваченого вважає, що вирок занадто суворий, тому підлягає зміні з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

- судом не враховано, що обвинувачений свою вину визнав повністю, протягом досудового слідства та судового розгляду справи давав послідовні, правдиві показання, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, не є наркозалежним, просив суворо не карати;

- ОСОБА_8 проживає без батьків, надає комп`ютерні послуги, допомагає своїм бабусям, які є літніми людьми, хворими і потребують його допомоги;

- ОСОБА_8 виключно позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліках ні в психоневрологічному, ні в наркологічному кабінетах;

- суд не врахував пом`якшуючі обставини та критично оцінив висновки органу пробації щодо можливого виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства;

- наголошує, що ОСОБА_8 може стати фахівцем в сфері комп`ютерного програмування, однак, в разі реального відбування покарання, він може стати «фахівцем» у кримінальній сфері.

Просить змінити вирок, призначивши більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавлення волі та застосувати до нього положення ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Просять розгляд проводити з участю ОСОБА_8 та його адвоката.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за наступних обставин: 23 квітня 2020 року біля 12.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , проходячи поруч із територією Снятинського ліцею «Інтелект» Снятинської районної ради Івано-Франківської області, який розташований по вул. В. Коснятина, 81 у м. Снятин Снятинського району Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою власного споживання, шляхом привласнення знайденого незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який того ж дня переніс до місця свого проживання, яке розташоване по АДРЕСА_2 та незаконно зберігав його без мети збуту.

24 квітня 2020 року у період часу з 11:55 год. по 12:53 год., під час проведення працівниками Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області санкціонованого обшуку в квартирі, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , у приміщенні кухні виявлено та вилучено подрібнену рослинну речовину, яка згідно висновку експерта від 30.04.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Кількість канабісу в перерахунку на суху речовину становить 17,113 грама.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину визнав.

4. Провадження в апеляційному суді.
4.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задоволити з наведених у ній мотивів.

4.2. Прокурор проти доводів апеляційної скарги заперечила. Вказала, що у даний час скоєне ОСОБА_8 є кримінальним проступком і тому з мотивувальної частини вироку належить виключити положення про те, що це злочин середньої тяжкості. У зв`язку з цим просила задовольнити апеляційну скаргу частково, а в решті вирок суду залишити без змін.

5. Мотиви суду апеляційної інстанції.
5.1. На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, а також правильність кваліфікації дій сторони не оскаржують, тому для перегляду вироку в цій частині відсутні підстави.

5.2. Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України, покарання має на меті виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У Рішенні Європейського суду з прав людини в справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

5.3. Суд першої інстанції не врахував ряд обставин, які дають підстави для зміни вироку суду першої інстанції та призначення більш м`якого покарання.

Перше. Обвинувачений раніше не судимий. Це залишилось поза увагою суду, хоч така обставина знижує ступінь небезпечності особи обвинуваченого і свідчить про можливість призначення більш м`якого покарання як кари за скоєне.

Друге. Відсутність обтяжуючих обставин, щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого діяння, позитивні характеристики вже самі по собі вказують на можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі для виправлення Шумка.

Третє. Суд не мотивував, чому він не бере до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі. Фразу про критичну оцінку цього висновку без посилання на конкретні обставини не можна вважати належним обґрунтуванням його відхилення.

Між тим, цей висновок орієнтував суд на те, що є підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, аніж те, яке визначив йому суд для досягнення мети виправлення.

Четверте. ОСОБА_8 на обліку як особа, що вживає наркотичні засоби не перебуває, він активно займається спортом, про що свідчить диплом про його нагородження за ІІ-ге місце в змаганнях з міні-футболу.

Отже, чинники, які спонукають залежних осіб учиняти злочини в цьому провадженні відсутні і тому більш м`яке покарання здатне запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень. До такого ж висновку дійшов і орган пробації, констатувавши середній ризик повторності.

5.4. Апелянт просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі і водночас застосувати приписи ст. 75 КК України. Підстави для застосування покарання, не пов`язаного з позбавлення волі є, але для застосування приписів ст. 75 КК України таких немає.

Обвинувачений ніде не працює і призначення виправних робіт щодо нього на час ухвалення цього рішення неможливе. Решта видів покарань, які передбачені санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, пов`язані з обмеженням та позбавленням волі.

Тому слід дійти висновку, що штраф у межах 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн), як це передбачено ч. 1 ст. 309 КК України у редакції, яка діяла на момент скоєння кримінального правопорушення, у цьому випадку найкраще виконає функцію кримінального покарання.

Окрім того, прокурор слушно зауважила, що на час розгляду провадження в апеляційному суді змінився кримінальний закон і скоєне ОСОБА_8 відноситься до кримінальних проступків.

Тому, ухвалюючи рішення про зміну вироку в частині призначеного покарання і застосовуючи штраф, одночасно належить виключити з рішення суду першої інстанції посилання на приписи ст. 12 КК України і класифікацію скоєного як злочину середньої тяжкості.

У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити у частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на приписи ст. 12 КК України щодо класифікації кримінального правопорушення як злочину середньої тяжкості.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5