Справа № 365/274/20
Номер провадження: 1-кп/365/42/20
В И Р О К

іменем України

22.12.2020 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар
судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду кримінальне провадження № 0000135 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , із базовою загальною середньою освітою, працездатного, непрацюючого, неодруженого, на підставі ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 289 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, із території подвір?я будинку АДРЕСА_3 11 червня 2020 року приблизно о 23 годині 15 хвилин, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки власник автомобіля ОСОБА_5 та знайомий останнього ОСОБА_6 , з якими він спільно вживав алкогольні напої, заснули, не маючи права на володіння, розпорядження чи керування автомобілем марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та дозволу власника на його експлуатацію, відчинив незамкнені водійські двері та сів до салону автомобіля. Після цього за допомогою ключів від замка запалення, які взяв зі стола у будинку, запустив двигун зазначеного автомобіля та поїхав в напрямку села Вознесенське Згурівського району Київської області.

Злочин вчинено з прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав повністю та показав, що із подвір`я садиби АДРЕСА_3 11 червня 2020 року приблизно о 23 годині 15 хвилин, скориставшись тим, що власник автомобіля ОСОБА_5 та його знайомий ОСОБА_6 , з якими він спільно вживав алкогольні напої, заснули, через незамкнені водійські двері сів до салону автомобіля, де за допомогою ключа запалення, якого взяв на столі в будинку, запустив двигун автомобіля білого кольору, марки «ВАЗ 21013», та поїхав до двоюрідних братів в село Вознесенське Згурівського району Київської області, з якими вживав спиртні напої. Останнім повідомив, що автомобіль він придбав. Вранці приїхали працівники поліції та вилучили автомобіль. Він працює по вільному найму. У скоєному щиро кається, жалкує з приводу вчиненого. Просив вибачення у потерпілого, якому повернули автомобіль.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до ст. 17 КПК України та висновків ЄСПЛ, зокрема у справі «Коробов проти України» винуватість має бути доведена поза розумним сумнівом.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку він будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Докази не досліджувались.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Змагальність сторін у цьому кримінальному провадженні забезпечується стороною обвинувачення та захисту. Державне обвинувачення підтримується у суді прокурором, обвинувачений здійснює захист самостійно.
За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме, у тому, що він своїми умисними протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, тобто вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, ті, що він щиро кається у вчиненому та активно спряв розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Судом також встановлено обставину, яка обтяжує покарання, зокрема вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проте суд не вбачає підстав для визнання цієї обставини такою, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки орган досудового розслідування не зазначив цю обставину у обвинувальному акті.

При призначенні покарання суд враховує вимоги статей 50 та 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості, обставини злочину, його наслідки і дані про особу.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить із класифікації злочину відповідно до ст. 12, ст. 5 КК України, який є нетяжким злочином, також із його особливостей й обставин вчинення, визнаних судом доведеними (одноепізодний закінчений злочин, вчинений одноособово).

Суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який відразу визнав свою вину у вчиненому повністю, не змінював такої своєї позиції, сприяв судовому розгляду кримінального провадження і в повному обсязі надав показання щодо обставин вчинення злочину, що сприяло швидкому встановленню усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, щиро кається, відтак щиро жалкує з приводу вчиненого злочину та засуджує таку свою поведінку.

Також суд враховує наявність встановлених пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Дослідивши дані про особу, суд з`ясував, що обвинувачений раніше був двічі судимий, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався тричі,має незадовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є працездатним, у трудових відносинах не перебуває, не має постійного законного джерела доходу, по місцю проживання та реєстрації характеризується негативно.

Суд приймає до відома досудову доповідь органу пробації, з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Згурівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, відповідно до якої обвинувачений може досягти виправлення без застосування покарань, пов`язаних із ізоляцією від суспільства.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, цивільний позов не заявив, свою думку щодо призначення покарання не висловив. Відтак суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного і достатнього, а також і справедливого, для його виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі.

Розглядаючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, з урахуванням загальних засад призначення покарання, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, встановити іспитовий строк, оскільки вбачається, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого, передати йому як власнику, диск у форматі СD-R, марки «ALERUS», з написом «Відеозапис ОМП в с. Вознесенське від 12.06.2020» та диск у форматі СD-R, марки «ALERUS», з написом «Відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_3 », які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при цих матеріалах протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України в редакції Закону від 15.04.2008 № 270-VІ, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази автомобіль марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , передати йому як власнику, диск у форматі СD-R, марки «ALERUS», з написом «Відеозапис ОМП в с. Вознесенське від 12.06.2020» та диск у форматі СD-R, марки «ALERUS», з написом «Відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_3 », які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при цих матеріалах протягом усього часу їх зберігання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1