Справа № 570/5243/20
номер провадження 1-кп/570/354/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000387 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого вантажником на ПрАТ «Рівнеазот», одруженого, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

13 грудня 2020 року, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебуваючи у квартирі за місцем тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_3 не менше одинадцяти ударів ногою по голові та тулубу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в лівій навколоочній ділянці з розповсюдженням на ділянку лівої вилиці та на ліву щоку, крововиливу в ділянці підборіддя зліва з розповсюдженням на підщелепну ділянку зліва , крововиливу в ділянці правої вилиці, на правому плечі, на лівому плечовому суглобі, на лівому плечі, на передній поверхні грудної клітки зліва по при грудній лінії та на передній поверхні грудної клітки справа в проекції 2-3 ребер, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Законом № 2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі - Закон № 2617-VIII) зазначений закон набрав чинність.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
Підпунктом 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII визначено, що з дня набрання чинності цим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 2 статті 382 КПК України визначено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, матеріали додані до обвинувального акта містять письмову заяву ОСОБА_2 , в якій обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_2 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.
Також в матеріалах справи наявна письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Обвинувальний акт містить клопотання прокурора, в якому він зазначив, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, то він згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України та просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 та його захисника, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку визначеному статтями 381- 382 КПК України.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_2 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлені.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_2 який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід призначити покарання у виді
Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-
з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1