КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000250 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції закону України, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VI), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VI) КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 з доповненнями на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8
ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, а також доповнення до апеляційної скарги, в яких просить скасувати ухвалу, призначити новий розгляд скарги зі стадії підготовчого судового засідання.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що з твердженням суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням кримінального процесуального закону погодитись неможливо, оскільки таке твердження місцевого суду не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як зазначає прокурор в апеляційній скарзі, суд, неповно та поверхнево вивчивши зміст обвинувального акта, допустив невідповідність своїх висновків фактичному змісту обвинувального акта та матеріалам провадження, та, безпідставно повертаючи прокурору обвинувальний акт, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
У доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає про те, що в ході підготовчого судового засідання в порушення вимог ст. 314 КПК України колегією суддів Оболонського районного суду м. Києва фактично здійснено дослідження документів сторони захисту, а саме постанов про закриття кримінальних проваджень № 0001998 та № 0001128, і надана їм юридична оцінка, що відображено в описовій частині оскаржуваної ухвали.
Також прокурор вказує на те, що у мотивувальній частині ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року зазначається невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000250 за обвинуваченням ОСОБА_5 вимогам ст. 277 та 291 КПК України. Проте, в порушення ст. 370 КПК України судом не зазначено конкретних обставин невідповідності зазначеного обвинувального акта ст. ст. 277, 291 КПК України.
Прокурор посилається на те, що на момент направлення обвинувального акту до Оболонського районного суду м. Києва, а також на момент його розгляду і підготовчого судового засідання він у повній мірі відповідав вимогам п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Як вказує апелянт, на момент направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000250 за обвинуваченням ОСОБА_5 , процесуального рішення про закриття кримінальних проваджень відносно ОСОБА_10 , що були дослідженні судом та знайшли своє відображення у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, не існувало, а прокурор позбавлений можливості змінювати обвинувачення шляхом подання нового обвинувального акту під час підготовчого судового засідання. Таке право у прокурора виникає лише в ході судового розгляду після дослідження матеріалів, що встановлюють нові фактичні обставини.

Таким чином, як зазначає прокурор в апеляційній скарзі, колегією місцевого суду допущенні істотні порушення вимог Кримінального процесуального законодавства в

частині порядку та етапності проведення судового розгляду обвинувального

акту у кримінальному провадженні № 000250 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , а також порушені права прокурора, передбачені ст. 338 КПК України.

На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 подані заперечення, в яких захисник просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Захисник ОСОБА_8 зазначає про те, що прокурор не конкретизує в апеляційній скарзі, у чому саме полягає неповне та поверхневе вивчення обвинувального акта та матеріалів, що саме не дослідила колегія суддів та не прийняла до уваги під час прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору.
Захисник акцентує увагу на тому, що колегія суддів Оболонського районного суду м. Києва повно, всебічно і об`єктивно дослідила фактичні обставини кримінального провадження №0000250, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , а також документи та інші матеріали, надані стороною захисту, та встановила наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю, що під час підготовчого судового засідання були встановлені обставини, за яких неможливо здійснювати розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_5 , а саме про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, за реабілітуючими підставами щодо особи, яка відповідно до обвинувального акта є співучасником вчинених кримінальних правопорушень, та якій обвинувачений ОСОБА_5 сприяв у вчиненні злочинів, а саме, щодо ОСОБА_11 .
Як зазначає захисник у запереченнях, за таких обставин розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_5 є неможливим, оскільки ОСОБА_5 не може бути пособником ОСОБА_11 та не може обвинувачуватися у вчиненні злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_11 , який визнаний невинуватим у вчиненні злочинів.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора та представника потерпілої особи на підтримку апеляційної скарги, захисників та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження до Оболонського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000250 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції закону України, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VI), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VI) КК України (ас. 1-47 т.1).

14 вересня 2020 року за результатами підготовчого судового засідання суд прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурору.
Суд мотивував своє рішення тим, що згідно зі змістом обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у 2008-2010 роках, перебуваючи на посаді директора Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами, скоював злочини за попередньою змовою з ОСОБА_11 . Проте судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000250 виділено 27 жовтня 2017 року з кримінального провадження № 0001998, у якому ОСОБА_11 було підписано повідомлення про підозру про вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 , за попередньою змовою з останнім, тобто, стосовно тих же обставин кримінальних правопорушень, у яких обвинувачують ОСОБА_5
13 грудня 2019 року прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури виділив з матеріалів кримінального провадження № 0001998 кримінальне провадження № 0001128 щодо ОСОБА_11 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України. В цей же день прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури кримінальне провадження № 0001998 щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 364 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, а 17 травня 2020 року прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України і кримінальне провадження № 0001128 щодо ОСОБА_11 .
Таким чином всі кримінальні провадження щодо ОСОБА_11 закрито за реабілітуючими підставами про ті самі кримінальні правопорушення, які інкриміновані ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта та які, як вказано в обвинувальному акті, вчинені у співучасті з ОСОБА_11 у формі попередньої змови або у якості пособництва ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про повернення обвинувального акта прокурору задля формулювання логічного та конкретного обвинувачення, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, зокрема, зазначення процесуального статусу ОСОБА_11 на даний час.
Одночасно судом зазначено про те, що розгляд іншої частині клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, а також в частині скарг захисників, поданих в порядку ст. 303 КПК України, на рішення слідчого та прокурора, заперечень щодо ухвал слідчих суддів Печерського районного суду, заперечень щодо рішень керівника органу досудового розслідування, як і постановлення відповідного рішення за результатами їх розгляду неможливий під час підготовчого судового засідання, оскільки суду не надано матеріалів досудового розслідування в обсязі, необхідному для розгляду таких скарг та заперечень.

З таким рішенням місцевого суду погоджується й колегія суддів.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст. 291 КПК України.

Так п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України, у співучасті з ОСОБА_11 у формі попередньої змови або у виді пособництва ОСОБА_11 (ас. 1-47 т.1).

Стороною захисту перед підготовчим засіданням до суду першої інстанції подане клопотання про повернення обвинувального акта прокурора та ряд скарг, поданих в порядку ч. 2, ч. 3 ст. 303 КПК України, до яких долучені документи, як зазначено у клопотанні та скаргах, на підтвердження викладених обставин (ас. 146-237 т. 8, т. 9, ас. 1-144 т. 10), серед яких, у тому числі, і копії постанов про закриття на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України ( у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримання) кримінальних проваджень відносно ОСОБА_11 по вчиненню кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується й ОСОБА_5 (ас. 65-79 т. 9).

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст. 56 КПК України).

Разом з тим, обставини, встановлені під час підготовчого розгляду, на переконання колегії суддів, позбавляють суд першої інстанції можливості роз`яснити суть обвинувачення по кожному кримінальному правопорушенню, яке інкримінується ОСОБА_5 , і свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що відповідно до ч. 2 ст. 338 КПК України прокурор не позбавлений можливості змінити чи виправити обсяг та формулювання обвинувачення шляхом зміни висунутого обвинувачення під час судового розгляду, то колегія суддів враховує наступне.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, тобто, у передбачених законом випадках прокурор має право змінити обвинувачення на стадії судового розгляду.

Проте невідповідність обвинувального акта у зазначеному кримінальному вимогам закону провадженні позбавляє суд першої інстанції можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 .

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що в порушення вимог ст. 314 КПК України колегією суддів Оболонського районного суду м. Києва фактично здійснено дослідження документів сторони захисту, а саме постанов про закриття кримінальних проваджень № 0001998 та № 0001128, та їм надана юридична оцінка, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом оцінка поданим стороною захисту документам не надавалась, а було констатовано, що наявність зазначених документів позбавляє можливості суд першої інстанції призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі наявного обвинувального акта.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору, і підставі для скасування ухвали суду не встановлені.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (в редакції закону України, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VI), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VI) КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, - залишити без зміни, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2