Справа № 487/4283/20
Провадження № 1-кс/487/365/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 22.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 22.07.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000749, звернувся 23.12.2020 року з клопотанням, яке надійшло до суду 28.12.2020 року, про накладення арешту на майно, яке вилучене 22.12.2020 року в ході обшуку складського приміщення за адресою: місто Одеса, вулиця Локомотивна, будинок №24, а саме: 2 (два) відеорекордери з наступними серійними номерами: 3С04809РАЕSUQ8J, 3C04809PAEVH793.

Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучені предмети мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не прибув, до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000749 від 22.07.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.07.2020 із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_5 про те, що двоє співробітників ГУНП в Одеській області прибули до приміщення гаражу заявника, де виявили газові та електричні котли у кількості 54 штуки, які належать товаришу заявника ОСОБА_6 та одразу зазначили, що виявлені котли є раніше викраденими, у зв`язку з чим, справжній власник котлів їх забере, що і відбулось приблизно о 17 годині 00 хвилин 20.07.2020.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив факти і обставини викладені в своїй заяві та зазначив, що вилучені котли ОСОБА_6 придбав приблизно роки тому назад за 5500 долларів США у свого знайомого, при цьому частину грошових коштів для їх придбання заявник надавав ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході допиту також підтвердив факти і обставини викладені у заяві та зазначив, що 20.07.2020 приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_6 попросив його допомогти вивантажити котли для продажу невідомим особам.

В подальшому, до гаражу приїхав автомобіль марки «Ніссан» чорного кольору з якого вийшли двоє раніше невідомих чоловіків, які одразу зайшли всередину гаражу та побачивши газові і електричні котли повідомили, що вони викрадені приблизно рік тому та представили співробітниками поліції. На зауваження ОСОБА_6 про те, що зазначені котли він придбав три роки тому, співробітники поліції повідомили потерпілому, що котли викрадені можливо і три роки тому назад.

Далі, до гаражу прибув ще один невідомий чоловік, який повідомив, що він є власником зазначених котлів, а тому він їх забере собі, що і зробив в присутності двох співробітників поліції, якими виявилися: старший інспектор відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; інспектор відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході подальшого досудового розслідування, оперуповноваженими Одеського управління ДВБ НП України встановлено, що вилучене співробітниками поліції та невстановленою особою майно зберігається в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, в ході огляду 23.07.2020 приміщення складу за адресою: АДРЕСА_1 виявлено газові та електричні котли, а саме: апарати опалювальні побутові з наступними серійними номерами: 43165; 27618; 27619; 30308; 29280; 27610; 103; 230; 124; 28281; 27620; 217; 10488; 40601; 176; 172; 32892; 1756; 10420; 46976; 32866; 47268; 43167; 15620; 28283; 43165; 30310; 10102; 37310; 219; 225; 36747; 13901; 87; 37746; 31369; 31364; 141; 140; 59; 3729; 5471; 9955; 31365; 31364; 31369; 11916; 6; 160; 122; 153; 168; 173; 174; 154 марки «АТОН»; 5BG131002375; 5BG131002378; 5BG131002363; 5BG131002367; 5BF131007654; 5BF131007816; 5BF13100 7674; 5BF131007633 марки «MasterGas».

Виявлені опалювальні апарати за результатом проведеного огляду вилучено та передано на відповідальне зберігання власнику складського приміщення ОСОБА_10 .

Вищевказане рішення про проведення огляду прийнято з метою врятування майна, яке має значення для досудового розслідування, а саме: предмет кримінального правопорушення котлів газових і електричних.

Одночасно з цим, 23.07.2019 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Крім цього, 11.11.2020 слідчим суддею Заводського районного суду задоволено клопотання про визначення місця зберігання речових доказів та вирішено передати на відповідальне зберігання вищевказані газові та електричні котли потерпілому ОСОБА_6 .

Однак, ОСОБА_10 відмовився виконувати ухвалу слідчого судді та не допустив оперуповноважених Одеського управління ДВБ НПУ до речових доказів, у звязку з чим, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку з метою вилучення речових доказів та передачі потерпілому.

На виконання ухвали № 1-кс/487/6871/20 від 24.11.2020 про дозвіл на проведення обшуку, 22.12.2020 слідчим проведено обшук складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено лише частину речових доказів.

В ході обшуку ОСОБА_10 точно не зміг пояснити місцезнаходження інших речових доказів, у звязку з чим, слідчим прийнято рішення про вилучення електронних носіїв інформації, на яких зберігаються записи камер спостереження складського приміщення, оскільки вони можуть містити відомості про місцезнаходження речових доказів.

Крім цього, виявлені та вилучені в ході обшуку 22.12.2020 газові та електричні котли знаходяться у переобладнаному стані, тобто у непридатному для використання, що також може бути зафіксовано на відеозаписах.

Таким чином, в ході обшуку слідчим вилучено, крім майна дозвіл на вилучення якого прямо надано в ухвалі, 2 (два) відеорекордери з наступними серійними номерами: 3С04809РАЕSUQ8J, 3C04809PAEVH793.

Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Одночасно з цим, 23.12.2020 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового слідства у визначений ч. 5 ст. 171 КПК України строк воно було здано на пошту для надіслання до Заводського районного суду міста Миколаєва, отже, за приписами ст. 116 КПК України, процесуальний строк для подання клопотання про арешт майна органом досудового слідства пропущено не було.

Після надходження до суду клопотання передано слідчому судді 16.01.2021 року.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 22.12.2020 року в ході обшуку складського приміщення за адресою: місто Одеса, вулиця Локомотивна, будинок №24, а саме: 2 (два) відеорекордери з наступними серійними номерами: 3С04809РАЕSUQ8J, 3C04809PAEVH793.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1