справа №176/1515/20
провадження №1-кп/176/248/20
УХВАЛА
Іменем України

10 вересня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води обвинувальний акт по кримінальному провадженню по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, дітей не маючого, освіта середня, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.3 ст.311, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2019 року за №0000163,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, дітей не маючого, освіта середня спеціальна, не працюючого, який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.3 ст.311, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2019 року за №0000163,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , судового розпорядника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2020 року з прокуратури Дніпропетровської області до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.3 ст.311, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2019 року за №0000163, та по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.3 ст.311, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2019 року за №0000163.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11.09.2020 року.

До початку підготовчого судового засідання прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 подав письмове клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на свідків та експертів; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює і не має законних засобів для існування.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, вказав, що під час досудового розслідуванн виконував всі покладені на нього обов`язки, проживає разом з бабусею, з батьком не спілкується, мати померла у дитинстві.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти продовження строку тримання під вартою, надав письмові заперечення відповідно до яких ОСОБА_4 за час досудового розслідування не переховувався, не спотворював речі або документи, які мають істотне значення для справи, не впливав на інших учасників провадження, є особою раніше не судимою з позитивною репутацією. Докази наявності ризиків, на які вказує прокурор - відсутні.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд приходить до висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в підготовчому судовому засіданні, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченими цією статтею.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Аналізуючи вимоги ст. 194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений в клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 даної статті. При цьому, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор має довести обставини, передбачені п. 1 і 2 зазначеної статті, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор.
Водночас, суд не погоджується із наявністю на теперішній час ризику вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення та впливу на свідків або експертів, оскільки будь-яких мотивованих доводів цього в клопотанні прокурора не наведено, та докази таких ризиків не надано. Єдиним документом, яким прокурор обгрунтовує дане клопотання є ухвала слідчого судді від 23.07.2020 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка не придатна до читання в повному тексті.

Приходячи до такого висновку, суд також виходить із правової позиції Європейського суду з прав людини, а саме те, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Однак, сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

Отже, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, на які він посилається.
Так, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 137 рішення ЄСПЛ у справі «Невмержицький проти України», п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, в місцях попереднього ув`язнення раніше не перебував, докази його ухилення від досудового розслідування або впливу на свідків чи експертів до затримання 23.07.2020 року стороною обвинувачення не надано. Наявність дійсно істотної умови як тяжкість покарання в інкримінованих злочинах в даному випадку є недостатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи тяжкість покарання за інкриміновані ОСОБА_4 злочини, суд вважає, що до останнього слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, який забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього судом обо`язків та запобігатиме ризику ухилення обвинуваченим від суду та інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 35, 177, 182,183, 315 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком до 09 листопада 2020 року включно, за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області для участі в судовому засіданні по цій справі, в супроводі працівника поліції;

- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

- носити електронний засіб контролю.

З метою забезпечення здійснення контролю запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту Жовтоводському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області застосувати до ОСОБА_4 електронні засоби контролю та взяти обвинуваченого на відповідний облік в порядку ч.4 ст. 181 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 6 ст. 195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищезазначені зобов`язання застосовуються до Мишка на строк до 09 листопада 2019 року включно.

Конвойній службі Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області після завершення судового засідання негайно доставити ОСОБА_4 за місцем запобіжного заходу за адресою: АДРЕСА_3 , після чого звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Зобов`язати Жовтоводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області доставляти ОСОБА_4 для участі у якості обвинувченого в судовому засіданні в дні і час, які будуть визначені судом, в приміщення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Маяковського, 129, та доставляти його назад за місцем запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_3 після завершення судового засідання приводом.

Ухвала в частині зміни запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 7 днів до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1