Справа №487/7306/20
Провадження №1-кс/487/7453/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001881 від 01.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2020 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001881 від 01.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучене майно, в ході обшуку 22.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Трудова книжка на ім`я ОСОБА_5 на 32 арк.; Заява про вчинення злочину від ОСОБА_5 на 9 арк.; Паперовий конверт з надписом ОСОБА_5 1 шт.; Вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_5 на 12 арк.; Тимчасове посвідчення № 1660 на ОСОБА_5 на 1 арк.; Копії посвідчуючих документів ОСОБА_5 на 4аркш.

Клопотання мотивоване тим, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вилучені в ході обшуку документи, з метою запобігання їх знищення чи приховування, а також необхідність проведення ряду судових експертиз з документами.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, клопотання просив задовольнити.
Справу розглянуто за відсутності власника речей (документів).

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0001881 від 01.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Органом досудового слідства встановлено, що з 2009 року ОСОБА_5 перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_6 . Приблизно у 2015 році ОСОБА_5 декілька разів позичав у ОСОБА_6 грошові кошти під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності, які ОСОБА_5 повертав у обумовлений термін.

ОСОБА_5 розуміючи, що ОСОБА_6 надає йому грошові кошти в борг під приводом розвитку підприємницької діяльності, розуміючи, що він не здійснює підприємницьку діяльність та не маючи наміру і можливості виконати зобов`язання щодо повернення грошових коштів, в результаті чого, у невстановлену дату та час, на думку органу досудового слідства у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою, в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою збагачення, ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_6 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, 12.04.2019 у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_6 у борг грошові кошти у розмірі 25000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.04.2019 (26,831419) становить 670785,47 гривень, із строком повернення до 27.12.2019.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_6 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, 22.06.2019 у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_6 у борг грошові кошти у розмірі 10000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.06.2019 (26,375876) становить 263758,76 гривень, із строком повернення до 02.07.2019.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_6 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, 26.03.2020 у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_6 у борг грошові кошти у розмірі 70000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.03.2020 (27,9552) становить 1956864 гривень, із строком повернення до 29.04.2020.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_6 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, 18.04.2020 у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_6 у борг грошові кошти у розмірі 32000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2020 (27,2022) становить 870470,4 гривень, із строком повернення до 23.04.2020.

Після чого, ОСОБА_5 взяте на себе зобов`язання, щодо повернення грошових коштів не виконав, кошти потерпілого привласнив та фактично не визнає свої боргові зобов`язання, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 3761878,63 гривень (три мільйони сімсот шістдесят одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень 63 копійки), що в шістсот разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та складає особливо великі розміри.

Крім того, з 2012 року ОСОБА_5 перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_7 . Приблизно у 2015 році ОСОБА_5 декілька разів позичав у ОСОБА_7 грошові кошти під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності, які ОСОБА_5 повертав у обумовлений термін.

ОСОБА_5 розуміючи, що ОСОБА_7 надає йому грошові кошти в борг під приводом розвитку підприємницької діяльності, розуміючи, що він не здійснює підприємницьку діяльність та не маючи наміру і можливості виконати зобов`язання щодо повернення грошових коштів, в результаті чого, у невстановлену дату та час, на думку органу досудового слідства у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою, в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою збагачення, діючи повторно ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_7 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, у березні 2019 року (більш точного часу не встановлено) у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_7 у борг грошові кошти у розмірі 100000 доларів США, із строком повернення три місяці, тобто до 31.06.2019.

У подальшому, з метою отримання у борг додаткових коштів, після спливу терміну на повернення вказаних грошових коштів, отриманих у березні 2019 року (100000 доларів США) повернув 1000 доларів США потерпілому ОСОБА_7 , тобто завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 99000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2019 (27,248765) становить 2697627,73 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_7 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, у серпні 2019 року (більш точного часу не встановлено) у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_7 у борг грошові кошти у розмірі 30000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.08.2019 (25,232299) становить 756968,97 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_7 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності, 18.04.2020 у невстановленому місці у місті Миколаєві Миколаївської області отримав від ОСОБА_7 у борг грошові кошти у розмірі 45000 доларів США, але в подальшому упродовж квітня травня 2020 року частково повернув грошові кошти у розмірі 25000 доларів США, тобто завдав потерпілому ОСОБА_7 шкоду у розмірі 20000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2019 (27,2022) становить 544044 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 взяте на себе зобов`язання, щодо повернення грошових коштів не виконав, кошти потерпілого привласнив та фактично не визнає свої боргові зобов`язання, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 3998640,70 гривень (три мільйони дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч шістсот сорок гривень 70 копійок), що в шістсот разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та складає особливо великі розміри.

Крім того, приблизно з 2007 року ОСОБА_5 перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 розуміючи, що він не здійснює підприємницьку діяльність та не маючи наміру і можливості виконати зобов`язання щодо повернення грошових коштів, в результаті чого, у невстановлену дату та час, на думку органу досудового слідства у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою, в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою збагачення, діючи повторно ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_8 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності, у період часу з вересня по листопад 2019 року у приміщенні офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_8 декількома частинами у борг грошові кошти у розмірі 81700 доларів США.

У подальшому, з метою отримання у борг додаткових коштів, ОСОБА_5 повернув 31700 доларів США потерпілому ОСОБА_8 , тобто завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 50000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2019 (24,035575) становить 1201778,75 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 ввів в оману потерпілого ОСОБА_8 щодо здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності у сфері торгівлі сільськогосподарською продукцією та зловживаючи довірою останнього, під приводом розвитку своєї підприємницької діяльності та необхідності розрахунку за придбані зернові культури, на початку квітня 2020 року (більш точного часу не встановлено) у приміщенні офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_8 у борг грошові кошти у розмірі 50000 доларів США.

У подальшому, з метою отримання у борг додаткових коштів, ОСОБА_5 повернув 30000 доларів США потерпілому ОСОБА_8 , тобто завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 20000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.04.2020 (26,9714) становить 539428 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 взяте на себе зобов`язання, щодо повернення грошових коштів не виконав, кошти потерпілого привласнив та фактично не визнає свої боргові зобов`язання, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1741206,75 гривень (один мільйон сімсот сорок одна тисяча двісті шість гривень 75 копійок), що в шістсот разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та складає особливо великі розміри.

Допитані в якості потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_5 здійснює господарську діяльність разом з родиною, а саме з батьком ОСОБА_9 та дядьком ОСОБА_10 , які також були присутні у деяких випадках надання у борг грошових коштів. Також в ході надання пояснень було надано копії та оригінали розписок про отримання ОСОБА_5 грошових коштів.

В ході проведення слідчо-оперативних заходів направлених на встановлення осіб, котрі скоїли вказане кримінальне правопорушення, органом досудового слідства встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , може зберігати речові докази у вказаному кримінальному провадженні, а саме грошові кошти здобуті в результаті незаконної діяльності, мобільні телефони на яких може міститися інформація щодо скоєння вказаного кримінального правопорушення, чорнові записи щодо діяльності ОСОБА_5 , а також вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_5 , в зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність в проведенні санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою.

22.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва Миколаївської області в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наступне: Трудова книжка на ім`я ОСОБА_5 на 32 арк.; Заява про вчинення злочину від ОСОБА_5 на 9 арк.; Паперовий конверт з надписом ОСОБА_5 1 шт.; Вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_5 на 12 арк.;Тимчасове посвідчення № 1660 на ОСОБА_5 на 1 арк.; Копії посвідчуючих документів ОСОБА_5 на 4 арк.

Враховуючи той факт, що зазначені документи могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також могли бути використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, можуть бути знищені чи приховані, орган досудового слідства просить накласти арешт на вилучені в ході обшуку документи.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - Трудова книжка на ім`я ОСОБА_5 на 32 арк.; Заява про вчинення злочину від ОСОБА_5 на 9 арк.; Паперовий конверт з надписом ОСОБА_5 1 шт.; Вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_5 на 12 арк.;Тимчасове посвідчення № 1660 на ОСОБА_5 на 1 арк.; Копії посвідчуючих документів ОСОБА_5 на 4 арк., можуть бути використані як докази факту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, та необхідні для проведення судових експертиз.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існування необхідності накладення арешту на вищезгадані документи для забезпечення збереження їх як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001881 від 01.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасове вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно в ході обшуку 22.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Трудова книжка на ім`я ОСОБА_5 на 32 арк.; Заява про вчинення злочину від ОСОБА_5 на 9 арк.; Паперовий конверт з надписом ОСОБА_5 1 шт.; Вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_5 на 12 арк.;Тимчасове посвідчення № 1660 на ОСОБА_5 на 1 арк.; Копії посвідчуючих документів ОСОБА_5 на 4 арк.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1