№ 207/1282/20
№ 1-кп/207/432/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000089 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2018, зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 травня 2018 року і до досягнення ними повноліття, на користь ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 повідомлено про необхідність сплачувати аліменти щомісяця у встановленому в судовому наказі розмірі, однак, ОСОБА_4 знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом по сплаті аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, будучи працездатним, в період часу з 15.05.2018 року по 08.05.2020 року включно вихованням дітей не займався, матеріальну допомогу не надавав, аліменти виплачував частково.

Так, згідно розрахунку заборгованості від 08.05.2020, наданого Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 15.05.2018 року по 08.05.2020 року включно, ОСОБА_4 нараховані до сплати 97 065,42 грн., що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.

Крім того, ОСОБА_4 будучи працездатним, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, участі у вихованні неповнолітніх дітей не приймає. При цьому він був повідомлений про необхідність виплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 травня 2018 року і до досягнення ними повноліття, а також попереджений про кримінальну відповідальність, яка виникає у разі ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 допустив заборгованість по виплаті аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період часу з 15.05.2018 року по 08.05.2020 року включно, що в твердій грошовій формі складає 97 065 грн. 42 коп. і його дії, згідно Закону України про внесення змін до ст. 164 КК України, який набрав чинності 02.06.2016 №1404-VIII, являються злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), тобто направлені на невиконання рішення суду та привели до виникнення заборгованості по виплаті таких коштів, що сукупно складають суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів, тобто більше ніж на суму 16 836 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, пояснив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , 1990 року народження. У шлюбі у них народились син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2018 року, на користь ОСОБА_8 , однак аліменти на утримання дітей не сплачує у зв`язку з тим, що не має коштів, так як він не працює, доходів ніяких не має.

У вчиненні кримінального правопорушення щиро розкаявся. Просив суд розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Зазначила, що цивільний позов не заявляє та заявляти наміру не має. Не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Покарання просила визначити на розсуд суду.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується: судовим наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.05.2018 року, яким з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 травня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття, на користь матері ОСОБА_8 (ар.с. 27); розрахунком заборгованості виданим Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 15.05.2018 року по 08.05.2020 року включно, ОСОБА_4 нараховано до сплати 97065,42 грн., що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці (ар.с. 99).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього від сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький та виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, та беручи до уваги думку прокурора, який просив прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1