Провадження №1-в/369/18/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про списання коштів як компенсацію заробітку та інших грошових доходів ті інших грошових доходів, втрачених внаслідок незаконних дій, -

ВСТАНОВИВ:
На адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_3 про списання коштів як компенсацію заробітку та інших грошових доходів ті інших грошових доходів, втрачених внаслідок незаконних дій.

01.07.2011 слідчим прокуратури Київської області винесено постанову про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_3

09.10.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено вирок, яким ОСОБА_3 визнано невинним та виправдано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2019 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області залишено без змін.

04.06.2019 року ОСОБА_3 звернувся до ГТУЮ у Київській області з заявою про виплату втраченого заробітку у зв`язку з відстороненням від посади за період з 01.07.2011 року по 01.02.2017 року.

Листом №14580-8-13 від 21.06.2019 ГТУЮ у Київській області повідомило, що відсутні правові підстави для здійснення грошових виплат у зв`язку з тим, що дані дії покладені на суд, що розглядав справу у першій інстанції.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність .

У статті 42 КПК України міститься широке коло прав, одним із яких є право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися.

Згідно зі статтею 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Кримінальний процесуальний кодекс не передбачає розгляду вказаних заяв про відшкодування шкоди, а саме відшкодування моральної шкоди, заробітку, який особа втратила внаслідок незаконних дій (незаконного взяття та тримання під вартою), в порядку, визначеному КПК, а натомість системний аналіз діючого законодавства та правові позиції Верховного Суду (ВС справа 523/12085/16к, номер провадження 1-в/523/268/19; ВС ВП справа №522/1021/16-ц, провадження №14-136цс 19) відносять вирішення вказаних питань до їх розгляду в порядку позовного провадження, передбаченого ЦПК України.

Внаслідок встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду, яке набрало чинності, факту незаконного взяття та тримання під вартою, позивач має право на відшкодування шкоди, у тому числі заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив внаслідок незаконних дій; моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме:статті 1176 ЦК України,Закону України № 266/94-ВР.

Оскільки Закон України№266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, суд вважає, що чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду саме в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, з вищевказаних правовідносин постановлений правовий висновок Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29 травня 2019 року (справа №522/1021/16-ц,провадження №14-136цс 19), відповідно до якого даний спір слід розглядати саме в порядку цивільного судочинства і за захистом свого порушеного права буде вірним звернення особи з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Оскільки подана заява не підлягає судовому розгляду в порядку, в тому числі і в порядку, визначеному Розділом VIIІКПК України «Виконання судових рішень», та з огляду на позицію Верховного Суду (справа 523/12085/16к, номер провадження 1-в/523/268/19), який погодився з висновками судів про закриття провадження у справі де особа подала аналогічну заяву про відшкодування шкоди в порядку КПК, а не позовної заяви в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження за цією заявою слід відмовити.

Керуючись ст.130 369,371,532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 про списання коштів як компенсацію заробітку та інших грошових доходів ті інших грошових доходів, втрачених внаслідок незаконних дій залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1