Справа № 646/5266/20
№ провадження 1-в/646/415/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судових засідань ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженої
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел.Катеринівка Лозівського району Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1) 23.07.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки; 2) 24.07.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавленняволі, звільнена від відбування покарання на підставі п.В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,
У С Т А Н О В И В:
07 вересня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2013 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 засуджена вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2013 року за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки. З 26 квітня 2016 року перебуває на обліку в Основ`янському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. За період іспитового строку за даними інформаційно-пошукової бази «Армор» ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувалась. Іспитовий строк щодо засудженої закінчився 23 липня 2016 року. 24 липня 2018 року ОСОБА_5 засуджена вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за кримінальне правопорушення, яке вчинено у період іспитового строку, на підставі п.В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнена від відбування покарання. 20 вересня 2018 року направлено клопотання до Червонозаводського районного суду м. Харкова про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_5 , у задоволенні якого відмовлено. 02 квітня 2020 року до Московського районного суду м. Харкова направлено клопотання про вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку Московського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року, оскільки в резолютивній частині вказаного вироку при призначенні покарання не була врахована попередня судимість ОСОБА_5 та не застосовано положення ст. 71 КК України, у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки підстави для уточнення резолютивної частини вироку у порядку, визначеному п.14 ч.1 ст.537 КПК України, відсутні. 04 червня 2020 року направлено клопотання до Червонозаводського районного суду м. Харкова про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , в задоволенні якого відмовлено.
Представник Основ`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просив задовольнити клопотання в повному обсязі та проводити судове засідання за відсутності представника.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від призначеного за вироком суду покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженої ОСОБА_5 , вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджена вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2013 року за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком три роки. Згідно зі ст.76 КК України на засуджену в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 лютого 2016 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року залишено без змін.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року набрав законної сили 04 лютого 2016 року.
Засуджена ОСОБА_5 перебуває на обліку в Основ`янському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з 26 квітня 2016 року, початок іспитового строку 23 липня 2013 року, кінець іспитового строку 23 липня 2016 року. 23 липня 2013 року ОСОБА_5 роз`яснено обов`язки, покладені на неї вироком суду, вона попереджена про наслідки ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї судом.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджена вироком Московського районного суду від 24 липня 2018 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі п.В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнена від відбування покарання. Вказані кримінальні правопрушення вчинені ОСОБА_5 у період іспитого строку, призначенго вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2020 року у задоволенні заяви начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку Московського районного суду м.Харкова від 24 липня 2018 року відносно засудженої ОСОБА_5 відмовлено, оскільки підстави для уточнення резолютивної частини вказаного вироку щодо врахування попередньої судимості за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року та застосування положень ст.71 КК України у порядку, передбаченому п.14 ч.1 ст. 537 КПК України відсутні.
У період іспитового строку засуджена ОСОБА_5 правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, не допускала, обов`язки, покладені на неї судом, виконала.
Як вбачається з матеріалів справи іспитовий строк за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року у відношенні ОСОБА_5 закінчився 23 липня 2016 року. У період іспитового строку ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, за яке була засуджена вироком Московського районного суду від 24 липня 2018 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, та на підставі п.В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнена від відбування покарання. При цьому при постановленні вироку Московського районного суду від 24 липня 2018 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року не був належним чином врахований. З урахуванням того, що ОСОБА_5 була звільнена від відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року та за вироком Московського районного суду від 24 липня 2018 року, суд вважає що дані вироки виконувалися самостійно один від одного, у зв`язку з чим не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання, оскільки іспитовий строк за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2013 року закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
З огляду на викладене суд вважає, що сукупність обставин по справі свідчить про можливість задоволення клопотання, оскільки закінчився іспитовий строк, встановлений у відношенні ОСОБА_5 вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.78 КК України, ст.537,539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , засуджену вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2013 року до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком три роки - звільнити від призначеного за вироком суду покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1