УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2020 Справа №607/13255/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу

пробації ОСОБА_4

фізичної особи підприємця ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання засудженого ОСОБА_6 , фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про зарахування строку відбуття покарання та умовно-дострокове звільнення від покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 , фізична особа підприємець ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотання про зарахування строку відбуття покарання та умовно-дострокове звільнення від покарання у виді виправних робіт з підстав передбачених ст. 81 КК України.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 відмовився від клопотання в частині зарахування до строку відбуття покарання у виді виправних робіт строком з 06 травня 2019 року по 16 травня 2019 року на підставі ст. 72 КК України, однак просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання у виді виправних робіт на підставі ст. 81 КК України, оскільки відбував покарання, ставився сумлінно до виконання покладених на нього обов`язків та став на шлях виправлення, обіцяв не вчиняти правопорушень в майбутньому та відбув більше ніж 9 місяців строку покарання.

Фізична особа підприємець ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_6 та просив задоволити клопотання в частині звільнення його умовно достроково від відбування покарання у виді виправних робіт на підставі ст. 81 КК України, зазначивши, що ОСОБА_6 працює офіційно на підставі договору та наказу про прийняття на роботу із 21 травня 2019 року, добросовісний, сумлінно виконує свої обов`язки не допускав вчинення правопорушень, заслуговує своєю поведінкою на умовно дострокове звільнення від покарання у виді виправних робіт на не відбутий строк.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання в частині звільнення ОСОБА_6 від покарання умовно - достроково на невідбутий строк, представив суду довідку відповідно до якої станом на 01 серпня 2020 року ним відбуто 9 місяців 25 днів виправних робіт, в іншій частині клопотання щодо зарахування строку покарання на підставі ст. 72 КК України вважає, слід залишити без розгляду.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у попередньому судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_6 умовно достроково від покарання, оскільки він характеризується позитивно та відбув більше 2/3 частин строку покарання у виді виправних робіт. В останнє судове засідання не з`явилася.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, суд встановив наступне.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10 квітня 2017 року вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року в частині призначеного покарання змінено та вирішено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Згідно розпорядження апеляційного суду Тернопільської області про виконання вироку, що набрав законної сили, даний вирок суду набрав законної сили 10 квітня 2017 року та направлений на виконання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбував покарання у державній установі «Копичинецька виправна колонія № 112».

Згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06.05.2019 року, ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт на строк 1 рік 1 місяць 8 днів з відрахуванням 15% із суми заробітку засудженого в дохід держави. Ухвала суду набрала законної сили 16 травня 2019 року.
Засуджений ОСОБА_6 перебуває на обліку у Тернопільському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, яким 06.06.2019 року за вихідним № 41/15/4964 направлено ФОП ОСОБА_5 повідомлення згідно якого він на підставі ст. 44 КВК України повинен прийняти до виконання вирок суду стосовно ОСОБА_6 та видати наказ про своєчасне утримання коштів із заробітку засудженого бухгалтерією та здійснення контролю за його поведінкою.
На підставі наказу № 1 від 20 травня 2019 року адвоката ОСОБА_5 про прийняття на роботу ОСОБА_6 , останнього прийнято на роботу на посаду кур`єра та встановлено посадовий оклад в розмірі 4200 грн на місяць. ОСОБА_6 приступив до роботи 21 травня 2019 року. Наказом від 09 жовтня 2020 року внесено зміни до вказаного наказу та вирішено вважати вірним утримання відрахування в дохід держави з 07 червня 2019 року 15 % від суми заробітку ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 засуджений за злочин, котрий відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року) є умисним тяжким злочином.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення відвідбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.п. 5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК. Особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК.

Згідно довідки начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_7 про відбутий засудженою особою строк покарання у виді виправних робіт, станом на 01 серпня 2020 року ОСОБА_6 відбув 9 місяців, 25 днів виправних робіт.
На даний час ОСОБА_6 відбув більше 2/3 частини призначеного покарання. За період відбуття покарання у виді виправних робіт зауважень не мав, порушень трудової дисципліни не допускав, стягнень немав, проявляв працьовитість, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконував вчасно, дотримувався правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки, бережливо ставився до майна, зауважень з сторони роботодавця не було, ОСОБА_6 зробив вірні наміри та плани на життя після свого звільнення. Повторного злочину не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягався, по місцю роботи та проживання характеризується виключно з позитивної сторони.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення, тому клопотання засудженого ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також, з огляду на те, що ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 відмовилися від клопотання в частині зарахування строку покарання у виді виправних робіт на підставі ст. 72 КК України, суд вважає, що в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 81, 82 КК України, ст. 152 КВК України ст. ст. 392, 537, 539 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , фізичної особи підприємця ОСОБА_5 в частині зарахування строку відбуття покарання - відмовити.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 , фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання задовольнити.
ОСОБА_6 засудженого вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року за ч. 4 ст. 296 КК України, що змінений ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10 квітня 2017 року до покарання у виді 3 років позбавлення волі, якому на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06.05.2019 року застосовано ст. 82 КК України та замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - у виді виправних робіт на строк 1 рік 1 місяць 8 днів з відрахуванням 15% заробітку в дохід держави - звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт повністю.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1