Справа № 452/834/19
УХВАЛА

11 січня 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Самбірського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, громадянина України, -
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника органу пробації ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Начальник Самбірського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням, в якому просив вирішити питання щодо приведення вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства, посилаючись на те, що ОСОБА_4 з 13.05.2019 року перебуває на обліку в Самбірському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, яку викладено в новій редакції та за наведеною частиною ст. 309 КК України встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років, у зв`язку з чим просить привести вирок щодо засудженого ОСОБА_4 у відповідність до даного Закону в частині зниження покарання засудженому до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону.
Представник органу пробації ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подання, яке просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду подання, а тому суд розглядає справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, оглянувши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників процесу, суд доходить висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст. 75 КК України - ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням. Встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 29.04.2019 року та скерований для виконання до Самбірського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, який набрав законної сили 01.07.2020 року, частину 2 ст. 309 КК України викладено у такій редакції: ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У пункті 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Згідно з санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, яка з 01.07.2020 року кваліфікується як нетяжкий злочин, передбачена відповідальність у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що є правові підстави привести вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2019 року, яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, у відповідність до діючого законодавства, та знизити покарання засудженому до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Самбірського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства щодо засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2019 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК Україниі призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; відповідно до ст. 75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено 18.01.2021 року.

Суддя