ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/608/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000449 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 04 грудня 2020 року, включно. Визначено відносно підозрюваного заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2020 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що стороною обвинувачення не доведено причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а також існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 одружений, утримує родину, має постійне місце проживання, а злочин що йому інкриміновано не пов`язано з посяганням на життя та здоров`я.

Слідчий суддя безґрунтовно визначив розмір застави, а саме 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що більш ніж у тричі перевищує розміри, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки такий розмір застави є непомірно великим для підозрюваного.

Вважає, що є підстави для обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання або виключно застави у значно меншому розмірі.

У разі зміни запобіжного заходу на більш м`який підозрюваний розуміє відповідальність за порушення покладених на нього зобов`язань.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, відсутність доказів офіційного працевлаштування, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про негативну репутацію підозрюваного, крім того, ОСОБА_7 не проживає за адресою реєстрації, має родичів за кордоном, звідки він родом, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або приховати викрадене майно, оскільки підозрюється у вчиненні трьох епізодів крадіжок і на даний час місце знаходження всього викраденого майна не встановлено, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 07 жовтня 2020 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.35-36).

07 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України (а.п.37-38).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 17.08.2020 року №2039т/55/120/01-2020, проведеного відносно ОСОБА_7 (а.п.44), протоколах допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.п.14, 15-17, 22-24), протоколами огляду місця події від 05 липня 2020 року, 17 липня 2020 року, 07 жовтня 2020 року (а.п.13, 18-21, 26-28), гарантійним талоном на відеореєстратор серійний номер 31113043 (а.п.25), протоколом обшуку автомобіля Фольцваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.п.29-31), протоколом проведення візуального спостереження за особою №2405/55/120/01-2020 від 08.10.2020 року, проведеного відносно ОСОБА_7 , іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відомості про особу підозрюваного, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, притягувався до адміністративної відповідальності (а.п.41-43), що свідчить про його негативну репутацію, та схильність до скоєння правопорушень, докази його офіційного працевлаштування, наявності постійного джерела прибутку відсутні, одружений, має малолітніх дітей.

Також слідчим суддею вірно враховано, що ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації, має родичів за кордоном, звідки він родом.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, факт того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити або приховати викрадене майно, оскільки підозрюється у вчиненні трьох епізодів крадіжок і на даний час місце знаходження всього викраденого майна не встановлено, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними, тим більше що місцевим судом відносно підозрюваного також обрано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 одружений, утримує родину, має постійне місце проживання, злочин не пов`язаний проти життя і здоров`я, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, тим більше що місцевим судом відносно підозрюваного також обрано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Твердження апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є необґрунтованим та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, розмір шкоди, завданий інкримінованими підозрюваному злочинами, який складає майже 500 000 грн, при цьому на даний час не встановлено місцезнаходження всього викраденого майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і прийняв обґрунтоване рішення про те, що застава має бути визначена в розмірі, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 549 250 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірно великим для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином підстави для зменшення розміру застави, на думку колегії суддів відсутні.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді та зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4