Справа № 128/1654/20
Провадження №11-кп/801/1296/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.06.2017 вироком Барського районного суду Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло 06.07.2020 клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» обґрунтоване тим, що рішенням комісії з питань застосування до засуджених ст.ст. 81, 82 КК України та ст. 101 КВК України ОСОБА_6 , представлений до умовно-дострокового звільнення (протокол №21 від 23.06.2020), а тому враховуючи, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, адміністрація ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» клопоче перед судом про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Розглянувши матеріали клопотання та вислухавши думку учасників провадження, а також особу справу засудженого, суд відмовив в задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки останній є неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів (7 разів); раніше двічі звільнявся судом умовно-достроково, один раз по амністії, але висновків не зробив, не виправдав надану довіру суспільства та суду, знову вчинив нові умисні корисливі злочини.

Суд першої інстанції зазначив, що хоча за місцем відбування покарання ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_6 зарекомендував себе позитивно, у нього відсутні дисциплінарні стягнення та наявні два заохочення, однак останнє ще в липні 2019 року, і головне, що на виробництві установи засуджений не працевлаштований за власним бажанням, а тому засуджений на даний час не довів перед судом, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, він став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як висновки суду необґрунтовані, оскільки він працевлаштований в установі та належно виконує покладені на нього трудові обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить застосувати щодо нього ст. 81 КК України, так як він довів своє виправлення, має заохочення ще додатково 15.10.2020, а також працює в 6 бригаді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 з наступних підстав.

За змістом ст. 81 КК України єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з цим, як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, хоча раніше двічі звільнявся судом умовно-достроково, один раз по амністії, однак відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчиняв нові умисні корисливі злочини.

Згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_6 в ДУ «Стрижавська ВК (№81)» прибув 30.10.2017 з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» де характеризувався посередньо: до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались.

За час відбування покарання в державній установі «Стрижавська ВК (№81)» характеризується позитивно: за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався 3 рази, останній раз вже після постановлення ухвали суду першої інстанції.

До дисциплінарної відповідальності не притягувався, однак на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням тривалий час, хоча і проявляє корисну ініціативу та приймає активну участь в роботах з благоустрою установи.

В ході апеляційного розгляду засуджений пояснив, що почав працювати приблизно за півроку до судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання, а не лише за короткий період до того, як у засудженого виникає право на умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, хоча засуджений формально має заохочення та короткий період працевлаштування, однак не довів, що за час відбування покарання став на шлях виправлення і може бути звільненим достроково.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні подання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» щодо застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, як передчасне.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2020 про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4