Ухвала
06 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 680/459/19
провадження № 51 - 5332 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 липня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування судового рішення і які, на її думку, були допущені судом при винесенні таких рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, у касаційній скарзі, засуджений ОСОБА_4 не конкретизує яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи кримінальне провадження щодо нього, та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом як вироку місцевого суду, так і ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 412-414, 419 цього Кодексу.
Також, засуджений, порушуючи питання про скасування судових рішень із закриттям кримінального провадження, не обґрунтував підстав для такого закриття з огляду на положення статей 284, 440 КПК у їх взаємозв`язку.
Натомість, у своїй касаційній скарзі засуджений обґрунтовуючи незаконність судових рішень, посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався, оскільки касаційна скарга ним не підписана.
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 липня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3