СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта вища, не одружений, не працює, має на утриманні матір похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 11 березня 2013 року Солом`янським райсудом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 24 лютого 2020 року Святошинським райсудом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,
сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники: потерпілі ОСОБА_7 , його представники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
12 травня 2020 року, близько 18 год. 20 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, що порушують недоторканість права власності, без дозволу та всупереч волі власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа таємно проник до квартири АДРЕСА_2 та на праві власності належить потерпілій ОСОБА_10 , тим самим вчинив незаконне проникнення до вказаного житла.
Крім цього, 08 липня 2020 року, близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_5 , маючи судимосіт за крадіжки та перебуваючи біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , за допомогою невстановленого досудовим слідством предмету відімкнув замок вхідних дверей вищевказаної квартири, зайшов у її приміщення та, переконавшись у відсутності мешканців, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме: ігрову приставку марки «PS4 Pro», чорного кольору, вартістю 12 499 грн. та ліхтарик, який не має матеріальної цінності. Після цього ОСОБА_5 з місця злочину зник, маючи можливість розпорядитися викраденим чужим майном.

Допитаний ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочинів, пояснивши, що дійсно маючи судимості за крадіжки, 12 травня 2020 року, близько 18 год. 20 хв., шляхом підбору ключа незаконно, без дозволу, таємно проник до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 . Крім того, він 08 липня 2020 року, близько 16 год. 40 хв., за допомогою обробленої проволоки відімкнувши замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , проник до її приміщення звідки повторно таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме: ігрову приставку та ліхтарик, вартість яких у 12 499 грн. не оспорював, після чого з місця злочину втік. Після затримання добровільно повернув майно потерпілому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 12 травня 2020 року незаконно проник до житла, а саме, до квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_10 , а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 08 липня 2020 року повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належить потерпілому ОСОБА_7 , поєднане з проникненням у житло, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а інше тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше судимий, проте належних висновків не зробив, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, має на утриманні матір похилого віку. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, завданої злочином. Обставин, що обтяжує його покарання, не встановлено.

Беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_5 злочинів та перелічені дані про його особу, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак не знаходить правових підстав для застосування ст. ст. 69 та 75 КК України і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 та ч. 3 ст. 185 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_5 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням та іспитовим строком - невідбута частина позбавлення волі становить чотири роки.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 3 ст. 185 КК України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_11 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

У строк відбування покарання ОСОБА_11 зарахувати період з 08 липня 2020 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження.

Речові докази, в тому числі особисті речі потерпілих та обвинуваченого повернути належним володільцям; змиви та відбитки папілярних узорів - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення дактилоскопічної експертизи 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський райсуд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_12