Провадження № 11-сс/4808/192/20
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,
за участю прокурора ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_8
захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляцій скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає рішення в частині визначення ОСОБА_8 застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладення на нього відповідних обов`язків необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає обставини кримінальних правопорушень, встановлені в ході проведення досудового розслідування. Вказує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у опорі працівникові правоохоронного органу, в незаконному поводженні зі зброєю, бойовими приписами або вибуховими речовинами, посіві та вирощуванні конопель, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України. Посилається на те, що слідчий суддя при постановленні судового рішення не взяв до уваги доводи прокурора про неможливість призначення ОСОБА_8 застави. Стверджує, що за таких обставин, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , тяжкість злочинів та передбачені покарання, а також те, що вчинення злочинів викликало негативний суспільний резонанс і призводить до відчуття безкарності та вседозволеності, слідчим суддею прийнято рішення про визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, який не здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам. Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що досудове слідство на даний час не проведено в повній мірі, не встановлено повне коло можливих свідків.
Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 131 820 грн. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 263 КК України. При визначенні розміру застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, слідчий суддя врахував практику Європейського суду з прав людини, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкриміновані злочини, характер та обставини їх вчинення, мотиви, розмір завданих збитків, відомості, що характеризують підозрюваного та його майновий стан, у зв`язку з чим дійшов висновку, що є всі підстави для встановлення застави саме у такому розмірі, що на думку слідчого судді, може гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.
Під час апеляційного розгляду:
- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, просив обрати запобіжний захід без визначення розміру застави;
- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали її безпідставною, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, ухвалу слідчого судді залишити без змін, з таких підстав.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у тому, що він своїми діями, що виразились в опорі представникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків поєднаних із примушенням цих осіб, шляхом погрози застосувати фізичного насильства до виконання явно незаконних дій ОСОБА_8 , а також, що дії, виразились в зберіганні та придбанні вибухових пристроїв, та у незаконному посіві, незаконному вирощуванні конопель у кількості 50 і більше рослин (а.п. 12-14).
03.08.2020 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (а.п. 10-11).
04.08.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 263 КК України (а.п. 12-14).
Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, виходячи з того, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Наявність обґрунтованої підозри ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.
Також учасниками судового провадження не оспорюється обраний слідчим суддею вид та міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Свою незгоду апелянт висловив в частині обрання слідчим суддею альтеративного виду запобіжного заходу у вигляді застави, вважав за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував обставини, встановлені ст.ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_8 альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого суді в частині визначення розміру застави.
Так, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність.
Між тим, діючим законодавством, ч. 4 ст. 183 КК України передбачено, й право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Наведена вища норма свідчить про дискрецію слідчого судді та про його внутрішнє переконання при оцінці конкретних обставин, що обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу.
На думку колегії суддів, визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави у виді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 131820 грн., узгоджується з вимогами і положеннями ч. 3 ст. 183 та ч. 4 ст. 182 КПК України.
На думку колегії суддів, при визначенні підозрюваному ОСОБА_8 вказаного вище розміру застави, слідчий суддя правильно врахував обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , мотиви кримінальних правопорушень, їх тяжкість злочинів, а також розмір завданих злочинами діями збитків, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, та практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За вказаних вище обставин колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині того, що застава у виді саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 131820 грн., здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає обґрунтованою позицію слідчого судді щодо доцільності визначити підозрюваному розмір застави, який, на переконання колегії суддів, є помірний для нього.
В апеляційній скарзі, стороною обвинувачення не наведено переконливих даних про необхідність застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави, та на думку колегії суддів, така позиція апелянта, виходячи з самої правової природи такого запобіжного заходу як застава, тобто альтернативою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в такому випадку буде носити каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи» яка закладена в правовому інституті застави.
Колегія суддів звертає увагу на те, що застава в контексті запобіжного заходу становить втручання в права людини, і чим менше збалансованою конкретними фактами вона є, тим ближче це питання до порушення прав людини і міжнародних зобов`язань України.
Посилання прокурора на тяжкість злочинів та передбачені покарання, а також те, що вчинення злочинів викликало негативний суспільний резонанс і призводить до відчуття безкарності та вседозволеності, були враховані слідчим суддею під час вирішення питання щодо розміру застави, проте самі по собі не є єдиним обґрунтуванням для того, щоб не обирати альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави.
Залишаючи ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів враховує й те, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Діючим законодавством передбачено, що суд повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, шляхом ефективного судового регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам.
Відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення у справах «Ідалов проти Росії»; «Гарицький проти Польщі»; «Храїді проти Німеччини»).
На думку колегії суддів, встановлений слідчим суддею розмір застави 131820 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати визначення слідчим суддею розміру застави таким, що порушує вимоги діючого законодавства, колегія суддів не вбачає.
Посилання сторони обвинувачення на те, що досудове слідство на даний час не проведено в повній мірі, не встановлено повне коло можливих свідків, не є тими безумовними підставами з якими закон пов`язує обрання такого альтернативного виду запобіжного заходу як застава, а тому не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 27, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5