Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3428/14-к
Провадження №: 1-кп/332/9/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю захисника ОСОБА_7 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

С ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню - технічну освіту, не одруженого, маючого неповнолітню дитину 2012 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2014 року приблизно о 21-30 годині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будинку № 22 по вул. Історичній в м. Запоріжжі, на ґрунті ревнощів, наніс ОСОБА_10 не менше 7 ударів кулаком правої та лівої руки в область голови та тулубу останнього, чим спричинив відповідно до висновку експерта № 1399 від 23.05.2014 року наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом кісток основи черепа з центром на лівій тім`яній кістці, крововиливи під твердою мозковою оболонкою в лобовій, скроневій і потиличній долях правої півкулі головного мозку, крововиливи на базальних поверхнях скроневій і тім`яній долях з явищами ексудативного-продуктивного запалення, вогнища забиття руйнування речовини головного мозку в скроневій і тім`яній долі правої півкулі головного мозку, крововиливи в м`яких тканинах голови, в лобовій області справа, скроневих областях і потилочної області, множинні забитті рани і садна в лобовій області, тім`яній - потилочній області ліворуч, синці і збиті рани на обличчі, що призвели до відкритої черепно-мозкової травми, яка є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент заподіяння, та полягає в прямому причинному зв`язку з настанням ІНФОРМАЦІЯ_3 смерті потерпілого ОСОБА_10 в приміщенні № ІНФОРМАЦІЯ_4 , не бажаючи її настання, хоча повинен і міг її передбачити, та окрім зазначеного заподіяв потерпілому: синці на лівій та правій верхніх кінцівках, в паховій області ліворуч і в лобковій області з кровили вами в м`яких тканинах; садна в передній поверхні грудної клітини і животі, які кваліфікуються відповідно до висновку експерта як легкі тілесні ушкодження, які не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому злочині визнав частково, та суду пояснив, що він раніше проживав зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_11 , від спільного шлюбу мають дитину, але дружина йому постійно зраджувала. В подальшому він поїхав на заробітки, а дружина йому передзвонила і сказала, що не хоче з ним жити, тому вона виїхала та вивезла свої речі. З їхнього спільного кола знайомих був тільки один з машиною потерпілий ОСОБА_10 , якого обвинувачений знає давно. Обвинувачений також пояснив, що в той день, 2014 року, точну дату зараз не пам`ятає, він поїхав додому до ОСОБА_10 , дочекався його біля будинку, та почав розмовляти з ним про свою дружину. При розмові ОСОБА_10 сказав, що ОСОБА_11 тепер буде жити з ним, і почав ображати обвинуваченого, а потім начав бити його. Після цього, як пояснив обвинувачений, його «клемануло» та «відірвало дах», і вони почали битись в обоюдній бійці. Після бійки потерпілий був у свідомості, і обвинувачений пішов, а на наступний день поїхав до м.Харцизськ. Обвинувачений також пояснив, що не мав умислу спричиняти потерпілому ушкодження, та щоб він попав до лікарні. Також обвинувачений пояснив, що з дитинства займався боксом та самбо, до цього часу тренується та б`є грушу, потерпілого він бив руками та ногами, але як, не пам`ятає, бив рефлекторно. Обвинувачений також пояснив, що докладно описати як бив не може, але бив потерпілого в голову і по тулубу, коли потерпілий і стояв, і лежав. Від ударів обвинуваченого рукою в голову потерпілий впав, після чого обвинувачений бив потерпілого ногою в пах. Обвинувачений пояснив, що його обурила поведінка потерпілого, який раніше спілкувався з обвинуваченим, ночував в нього, вони були товаришами, а потім потерпілий обманув обвинуваченого, оскільки він став жити з дружиною обвинуваченого. Обвинувачений також пояснив, що потерпілий першим вдарив обвинуваченого рукою в голову, від чого у обвинуваченого «зірвало дах». Також обвинувачений пояснив, що його дружина і раніше уходила до матері, це було із-за її зрад, тому він її бив за це, а вона уходила до матері, а потім обвинувачений просив в неї вибачення, і вона поверталась. Обвинувачений також пояснив, що потерпілий ображав його, казав йому, що потерпілий дасть більше її дітям, а сам обвинувачений навіть не виплатить хату. Також обвинувачений пояснив, що в ході бійки потерпілий падав на асфальт назад, на спину. Вважав в судовому засіданні, що прокурор не довів вчинення злочину, яке інкримінується обвинуваченому. Позовні вимоги КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» визнавав у повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином під розписку, надали суду письмові заяви, в яких просили справу розглядати без них та суворо покарати обвинуваченого (т.4 а.с.58-62).

Незважаючи на те, що обвинувачений свою провину фактично не визнав, суд прийшов до висновку, що його винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями учасників процесу та доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що приблизно п`ять років назад, вони з другом сиділи на лавочці біля АТБ. Вони почули звуки, можливо бійки. Вони підійшли до першого під`їзду, там був чоловік в крові, тому вони викликали швидку допомогу. Перед цим вони чули, як хтось наносив удари. Потерпілий чоловік був без свідомості. Це був вечір, приблизно дев`ять годин вечора. Це було по вул.Історичній у м.Запоріжжі, в квітні 2014 року. Бійка була на вулиці, при цьому хтось кричав, та було чутно звуки ударів. Вони з другом були біля четвертого під`їзду, а бійка була біля першого під`їзду. Вони з другом бачили двох чоловіків середнього віку, звичайного середнього зросту. Вони також з другом бачили, як ці двоє чоловіків друг друга били, вони їх бачили в положенні стоячи, били вони друг друга руками.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що вони зі ОСОБА_8 знайомі з дитинства. В 2014 році вони разом працювали в м.Харцьзьку будівельниками, і ОСОБА_8 якось поїхав до м.Запоріжжя миритись зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_16 , у них є спільна дитина ОСОБА_17 . ОСОБА_8 лаявся зі своєю цивільною дружиною. Після поїздки до м.Запоріжжя ОСОБА_8 повернувся в м.Харцизськ в поганому настрої, а потім його забрали до міліції через загибель ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_8 був знайомий, вони разом відпочивали. Також свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що ОСОБА_8 в ході розмови з ОСОБА_10 узнав від нього, що дружина ОСОБА_8 та його дитина тепер будуть жити у ОСОБА_10 , і це засмутило ОСОБА_8 , оскільки він кохав свою цивільну дружину ОСОБА_18 зі школи, і вона є сестрою цього ж свідка. Свідок також пояснив, що через ОСОБА_18 він навіть покинув іншу жінку, з якою жив раніше. Свідок також суду пояснив, що ОСОБА_8 йому розказав, що ОСОБА_18 йому зраджувала, і що ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_10 , який сказав ОСОБА_8 , що він бути жити з дружиною ОСОБА_8 , внаслідок чого ОСОБА_8 побився з ОСОБА_10 . При цьому із-за цього ОСОБА_8 був злий та збуджений. Також свідок пояснив суду, що ОСОБА_8 йому розказував, що загиблий ОСОБА_10 перший почав наносити удари, а ОСОБА_8 бив ОСОБА_10 у відповідь, куди саме не пам`ятає, це було в м.Запоріжжі, після цього ОСОБА_10 помер в лікарні. Також свідок пояснив суду, що ОСОБА_8 запальний, не любить, коли йому кажуть неправду, він також наносив тілесні ушкодження і самому свідку.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що вона колишня дружина ОСОБА_8 , і в них є спільна дитина, але вони розійшлись через два роки. Вона познайомилась із ОСОБА_19 , з яким вона дружила, а потім він допоміг вивезти її речі від ОСОБА_8 , коли той був на заробітках. В квітні 2014 року вона залишилась ночувати у ОСОБА_10 , оскільки не ходив транспорт. В той день ОСОБА_10 її не забрав підвезти, було пробито колесо. Коли вона під`їхала до ОСОБА_10 додому, то там стояла карета швидкої, також прийшла колишня дружина ОСОБА_10 ОСОБА_20 з їх другом, просили халат та речі, та сказала, що ОСОБА_10 побили, перед під`їздом була калюжа крові. Вони поїхали за швидкою в лікарню. Також свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що зі ОСОБА_8 вона розійшлась, оскільки він її сильно бив. Також до цього розходились, вона перевозила речі до мами, ОСОБА_8 приходив на роботу до ОСОБА_11 та влаштовував скандали. Спільна дитина проживала у її мами. Саму ОСОБА_11 обвинувачений постійно ревнував та бив. Коли в ОСОБА_8 «падала планка», то вона була у всьому винна. Бити її він почав після народження їхньої дитини. З потерпілим ОСОБА_10 вона та ОСОБА_8 були знайомі приблизно за рік до тих трагічних подій. Сама ОСОБА_11 проживала з ОСОБА_10 приблизно тиждень до його смерті, про що ОСОБА_8 вона спочатку не казала. Приблизно через тиждень після її виїзду вона подзвонила ОСОБА_8 ї повідомила, що вона пішла від нього, але за ОСОБА_10 нічого не казала. Сам ОСОБА_8 поїхав на заробітки в м.Харцизськ. Також свідок пояснила, що ОСОБА_8 був дуже запальний.

Також винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2014 року (т.1 а.с.26-30) з участю підозрюваного ОСОБА_8 з метою перевірки і уточнення даних, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення місця подій, обставин події, яким встановлено, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 докладно повідомив про обставини події, про те, що він тривалий час знаходився біля будинку, де мешкав ОСОБА_10 , потім відлучився до магазину за продуктами для себе, потім пробив колесо у автомобіля, який належить ОСОБА_10 . Коли з`явився ОСОБА_10 то запитав про ОСОБА_21 , після чого у них виник конфлікт, в ході якого, першим хотів нанести удар ОСОБА_22 , але ОСОБА_23 ухилився і завдав три удари рукою в голову ОСОБА_24 , від яких ОСОБА_24 впав на асфальт, а ОСОБА_23 наніс ще 3-4 удари ногами по тулубу лежачого ОСОБА_24 . Даючи можливість піднятися останньому ОСОБА_23 відійшов назад і знову запитав його про стосунки з ОСОБА_25 . Піднявшись ОСОБА_24 обхватив руками за тулуб ОСОБА_23 . Після чого ОСОБА_23 відштовхнув його і наніс один удар ногою в пах ОСОБА_22 , від якого ОСОБА_24 пригнувся, а ОСОБА_23 в цей час наніс удар рукою в щелепи ОСОБА_24 , після цього удару ОСОБА_22 знову впав на асфальт і при цьому падінні впав на спину. При цьому, ОСОБА_23 вказав, що йому здалося, що ОСОБА_22 втратив свідомість;
- висновком експерта № 1399 від 23.05.2014 року (т.1 а.с.31-37), яким встановлено причини смерті ОСОБА_10 та тілесні ушкодження, що перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті: причиною смерті ОСОБА_10 є відкрита черепно-мозкова травма, виражена відкритим переломом кісток склепіння черепу, крововиливи над і під оболонку мозку, що перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
- висновком експерта № 2702Д від 26.06.2014 року (т.1 а.с.38-44) щодо проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1958 року народження, якою встановлено, що показання підозрюваного ОСОБА_8 , надані ним під час проведення слідчого експерименту 16.06.2014 року в цілому можуть відповідати результатам судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10
- висновком повторної експертизи № 139к від 10.10.2014 року (т.1 а.с.54-71), яка проведена за клопотання захисника ОСОБА_23 - адвоката ОСОБА_26 на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2014 року, якою повторно встановлена причина настання смерті ОСОБА_10 , а також тілесні ушкодження, які перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті:
- відкрита черепно-мозкова травма, виражена відкритим переломом кісток склепіння черепу, крововиливи над і під оболонку мозку, що перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
- при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: перелом кісток склепіння та основи черепа з умовним центром на лівій тім`яній кістці, крововиливи під тверду мозкову оболонку в лобній скроневій, потиличних частках правої напівкулі головного мозку, крововиливи на базальних поверхнях в скроневій та тім`яній частках; крововиливи в лобковій та паховій ділянках; синець на тильній поверхні лівої кисті; синець на передній поверхні лівого передпліччя; синець на задній поверхні середньої третини правого плеча; синець на задній поверхні середньої третини лівого плеча; численні садна передньої поверхні грудної клітини та черевнеої стінки переважно ліворуч.
Всі вказані вище тілесні ушкодження виникли за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого твердого предмета.
Певну роль в виникненні тілесних ушкоджень мають не менше чотирьох окремих травматичних впливів в ділянку голови. Провідну роль відіграв травматичний вплив, що локалізується у лівій тім`яній ділянці, так як саме він був достатньої сили для утворення перелому кісток черепа.
Усі виявлені на тілі загиблого тілесні ушкодження могли утворитися від травматичних впливів, спричинених ногами.
Можливість виникнення перелому кісток склепіння та основи черепа внаслідок удару кулаком комісія вважає вкрай малоймовірним, через об`єктивні складнощі передачі кистю руки достатньої величини кінетичної енергії без відповідної спеціальної підготовки. Виникнення інших ушкоджень від дії кулаками рук принципово не виключається.
Послідовність нанесення тілесних ушкоджень встановлено, що всі вони виникли в нетривалий проміжок часу.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_24 виявлені морфологічні ознаки: ішемічної хвороби серця, пневмонії, пневмосклерозу, гемосидерозу легенів.
В крові потерпілого під час судово-медичної експертизи трупа наявності алкоголю не встановлено.
З черепно-мозковою травмою у потерпілого пов`язані принаймі чотири окремих травматичних впливи в ділянку голови. Утворення будь-якого з тих, що розташовані в лобній та потиличній ділянці в результаті падіння з висоти власного зросту не виключається. Умовний центр перелому локалізується в лівій тім`яній кістці. Саме цей вплив комісія вважає провідним в розвитку черепно-мозкової травми. Ця локалізація в судовій медицині вважається нехарактерною для падіння на площину з висоти власного зросту, отже комісія вважає можливість утворення перелому внаслідок падіння з висоти власного зросту як вкрай малоймовірну;
- висновком експерта № 1708 від 15.04.2014 року (т.1 а.с.76) щодо судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , якою встановлено, що садна на правій кисті у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;
- висновком експерта № 1750-д від 16.04.2014 року (т.1 а.с.77) щодо судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , якою встановлено, що легкі тілесні пошкодження на правій кисті у ОСОБА_8 утворилися від дії тупих предметів і могли утворитися як при ударі тупим предметом , так і при ударі об цей предмет;
- висновком експерта № 616 від 25.06.2014 року (т.1 а.с.81) щодо проведення судово-медичної експертизи двох змивів з рук ОСОБА_8 , якою встановлено, що у змивах з правої та лівої кистей рук ОСОБА_8 наявність крові не виявлена;
- висновком експерта № 617 від 27.06.2014 року (т.1 а.с.86-88) щодо судово-медичної експертизи джемпера, брюк, ременя і куртки потерпілого ОСОБА_10 ,якою встановлено, що на вказаних предметах виявлено наявність крові, що належить ОСОБА_10 , домішка крові від ОСОБА_8 не виключається за наявності у нього на момент того, що сталося, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. У плямах на брюках ОСОБА_10 наявність крові не встановлено;
- висновком експерта № 618 від 27.06.2014 року (т.1 а.с.93-96) щодо судово- медичної експертизи чотирьох змивів, вилучених з місця події, якою встановлено, що наявність крові у змивах з асфальту, яка належить ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , не виключається;
- висновком експерта № 412 від 27.06.2014 року (т.1а.с.100-101), щодо судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту трупу ОСОБА_10 , якою встановлено, що в піднігтьовому вмісту трупу виявлена кров, походження якої не виключаться від ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ;
- протоколом огляду місця події від 13.04.2014 року (т.1 а.с.232-234), в ході якого було оглянута ділянка місцевості біля входу в під`їзд № 1 будинку АДРЕСА_2 . і на відстані 3 метрів від входу було виявлена речовина бурого кольору;
- протоколом огляду місця події від 13.04.2014 року (т.1 а.с.235-237), в ході якого було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована на відстані 10 метрів справа від будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено автомобіль «Suzuki» з пошкодженим лівим колесом.
- висновком судово-психіатричної експертизи № 476 (т.3 а.с.99-104), яка по суті має ознаки комісійної, оскільки в ній брав участь судовий експерт-психолог ОСОБА_27 , якою встановлено, що ОСОБА_8 під час вчинення ним злочину не виявляв характерних феноменологічних ознак особливого емоційного стану, а саме трьохфазності. Дії його були цілеспрямовані, ситуацію він представляв у повному обсязі, при цьому відмічав свої почуття, послідовність як своїх дій так дій потерпілого, зберігав мовний контакт. Не виявляв автоматизму дій та ознак пост афективної виснаженості (астенії). Усвідомлював всю ситуацію в цілому, відзначаючи куди наносив удари. Події розвивались поступово, не були раптовими (спочатку сварка, взаємні образи, бійка). Ситуація для ОСОБА_8 була знайомою та звичною. Припинення протиправних дій ОСОБА_8 було зумовлено не виснаженням, а припиненням рухів потерпілого. Пост кримінальна поведінка обвинуваченого була цілеспрямованою та послідовною;

- висновком стаціонарної повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 460 від 02.11.2020 року (т.6 а.с.11-25, ), яка проведена за клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2020 року, якою встановлено, що ОСОБА_8 , 1986р.н., ознак психічного розладу не виявляв не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. ОСОБА_8 у момент скоєння інкримінованого правопорушення виявляв відчуття ревнощі, образи, гніву, яке не досягало суттєвого впливу (не порушувало ) на його свідомість та не порушувало структуру реагування, тобто мали просте відображення у поведінці. ОСОБА_8 у момент скоєння інкримінованого правопорушення виявляв ознаки емоційного збудження (обумовлене відчуттям ревнощі, образи, гніву), яке не досягало ступені особливого емоційного стану «сильного душевного хвилювання». ОСОБА_8 не виявляв характерних феноменологічних ознак стану фізіологічного афекту чи будь-якого особливого емоційного стану (а саме трьохфазності). По-перше, ситуація розгорталась поступово, він не знаходився у безпорадному стані; по-друге, всі його дії хоч і були імпульсивними, але носили цілеспрямований характер, не носили ознак стереотипій; по-третє, після правопорушення підекспертний не виявляв ознак постафективної (психічної чи фізичної) астенії.

Вищеописані індивідуально - психологічні відмінності особи ОСОБА_8 у момент скоєння інкримінованого правопорушення мали просте відображення у його поведінці. Отже, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого в тій частині, де він оспорює наявність умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, які спричинили смерть ОСОБА_10 . Зазначена позиція обвинуваченого спростовується протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2014 року (т.1 а.с.26-30) з участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 докладно зазначив про способи, локалізацію на напрямки ударів, які він наносив потерпілому ОСОБА_10 , в т.ч. кулаками в голову, та висновком експерта № 2702Д від 26.06.2014 року (т.1 а.с.38-44) щодо проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , якою встановлено, що показання підозрюваного ОСОБА_8 , надані ним під час проведення слідчого експерименту 16.06.2014 року в цілому можуть відповідати результатам судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , а також висновком повторної експертизи № 139к від 10.10.2014 року (т.1 а.с.54-71), якою повторно встановлена причина настання смерті ОСОБА_10 , а також тілесні ушкодження, які перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.
Винність ОСОБА_8 також підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, а саме ОСОБА_14 , який, фактично, був безпосередніми очевидцем злочину, та свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_11 , які повідомили про наявну образу ОСОБА_8 на колишню дружину та ОСОБА_10 через ревнощі, та підтверджується показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 щодо наявності конфлікту та бійки між ним та потерпілим через ревнощі щодо поведінки колишньої дружини обвинуваченого, яка переїхала жити до потерпілого.

Свідчення вказаних свідків є логічними і послідовними та узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які були перелічені раніше.

Зазначену позицію обвинуваченого щодо невизнання вини суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.
В ході судового розгляду також не знайшла свого підтвердження версія обвинуваченого щодо того, що він перебував у стані афекту під час вчинення злочину, посилаючись на висновок психолога ОСОБА_29 .
В матеріалах кримінального провадження дійсно наявний висновок судово-психологічної експертизи від 18.12.2014 року, яка проведена ОСОБА_29 (т.1 а.с.155-163). Відповідно до висновків зазначеної експертизи в момент скоєння злочину ОСОБА_8 перебував в стані раптово виниклого душевного хвилювання, тобто фізіологічного афекту. Але суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до реєстру атестованих судових експертів ОСОБА_29 в якості експерта за експертною спеціальністю психологічні дослідження не значиться, тому зазначений доказ, на думку суду, не підтверджує факт перебування ОСОБА_8 у стані афекту під час вчинення ним злочину.

Крім того, зазначене протиріччя щодо психологічного стану обвинуваченого було усунуто висновком стаціонарної повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 460 від 02.11.2020 року (т.6 а.с.11-25), згідно якої ОСОБА_8 не виявляв характерних феноменологічних ознак стану фізіологічного афекту чи будь-якого особливого емоційного стану.

Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_8 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах.

Крім того, винність обвинуваченого підтверджується висновками низки проведених по справі вищезазначених судово-психіатричних та судово-медичних експертиз.

Аналізуючи суб`єктивну сторону даного злочину суд, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Суд зазначає: обвинувачений розумів, що удари в голову потерпілого, де знаходиться такий важливий для життя людини орган, як мозок, може призвести до тяжких тілесних ушкоджень, які можуть спричинити смерть людини. Окрім того, обвинувачений після ударів кулаками в голову продовжив бити потерпілого ногами по тулубу навіть тоді, коли потерпілий був у положенні лежачі, тобто не міг активно чинити спротив, і продовжував його побиття після спроби потерпілого встати, а саме ногою в пах та кулаком по обличчю, поки потерпілий ще раз впав та втратив свідомість, що підтверджено показаннями обвинуваченого в суді та протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2014 року (т.1 а.с.26-30) за участю підозрюваного ОСОБА_8 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_8 пояснив в судовому засіданні, що він з дитинства займався боксом та самбо, до теперішнього часу тренується та б`є грушу, отже має спеціальну підготовку у способах нанесення ударів, що узгоджується з висновком повторної експертизи № 139к від 10.10.2014 року (т.1 а.с.54-71) щодо можливості виникнення перелому кісток склепіння та основи черепа внаслідок удару кулаком при наявності відповідної спеціальної підготовки.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, а також враховуючі відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, думку потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого (т.4 а.с.58, 60), суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі. Обвинувачений у скоєному не розкаявся та ставати на шлях виправлення бажання не має, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України. Разом з цим суд враховує стан здоров`я ОСОБА_8 , який згідно медичної документації страждає на заїкання та має в анамнезі інші психоневрологічні захворювання (т.5 а.с.107, 132-139), та який має на утриманні неповнолітню дитину, тому суд вважає, що можливо не призначати максимальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Цивільний позов КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» на суму 1007,40 грн. підлягає задоволенню у зв`язку із його визнанням обвинуваченим ОСОБА_8 та підтвердженням матеріалами справи, в т.ч. відповідною довідкою про витрати на лікування потерпілого в розмірі 1007,40 грн. (т.1 а.с.11).
Згідно обвинувального акту по справі відсутні витрати на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній, відповідне клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у встановленому порядку суду не надавалось.

Також в строк відбування покарання необхідно зарахувати строк перебування обвинуваченого під вартою з 06.06.2014 року по 20.01.2016р. включно (т.2 а.с.188-190) за приписами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.15р.) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді ВОСЬМИ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк перебування його під вартою з 06.06.2014р. по 20.01.2016р. включно за приписами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.15р.) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Цивільний позов КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_8 на користь КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» грошові кошти в сумі 1007,40 грн. на відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 .
Речові докази: недопалок сигарети «Манга», змив РБК № 1,2,3,4, пляшка об`ємом 0,5 л, три пластикових пляшки, передані до камери схову Заводського ВП знищити; штани чорного кольору, светр зі смугами чорного та білого кольору, черевики потерпілого ОСОБА_10 передані до камери схову Заводського ВП повернути потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_30 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1