Провадження №1-кс/932/5315/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000138 відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів
В С Т А Н О В И В:
04.09.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого, слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні КЗО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР, а саме до журналу обліку відомостей працівників КЗО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Представник школи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, за наступних обставин.
Відповідно до положень п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно приписами, п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Так , встановлено, що ОСОБА_5 , спільно з державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , було вчинено низку дій, спрямованих на незаконне заволодіння квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування було встановлено, що останні зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно вищевказаного об`єкту нерухомості було внесені КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
20.06.1996 року було складено договір купівлі продажу між продавцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким на той час належало по частини квартири, які мешкали у даній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та покупцем ОСОБА_9 , що на той час мешкав за адресою: АДРЕСА_3 .
Даний договір купівлі продажу було складено в присутності приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , яка його засвідчила відповідною печаткою і своїм підписом. ОСОБА_10 не з`ясувала, що у ОСОБА_11 , сина ОСОБА_9 був неповнолітній син і він знаходився в шлюбному бракі. Також для здійснення договору-купівлі продажу було необхідна згода його дружини або надання відповідних документів.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_12 було встановлено, що договір купівлі продажу було підписано не покупцем ОСОБА_9 , а іншою особою, вірогідно його жінкою. Також було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_8 , який був присутній при складанні письмового договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Останній повідомив, що в 1996 році вони з матір`ю вирішили продати дану квартиру через шляхом розміщення оголошення про продаж. Під час підписання договору купівлі-продажу даної квартири, зі сторони покупців були присутні родина Капітонових, а саме ОСОБА_9 , його дружина і двоє синів. Зі сторони продавців були присутні сам ОСОБА_8 та його матір. Він повідомив, що підписи на договорі зі сторони продавців були залишені ним та його матір`ю, а зі сторони покупців відповідно договору був ОСОБА_9 , але за нього підпис поставила інша особа, яка була присутня при складанні письмового договору. Також ОСОБА_13 повідомив, що квартира до 2012 року рахувалась за ним та його матір`ю, з яких причин це було він не знає.
В 2009 році після трагічної смерті ОСОБА_11 , батька потерпілого і сина ОСОБА_9 , стан здоров`я останнього різко погіршився, він став забувати прості речі, губитися у часі, що підтверджується показами потерпілого і свідків. Зі слів потерпілого, ОСОБА_5 , постійно його обмежував у зустрічі з його дідом ОСОБА_9 , постійно був присутній при їх особистих розмовах.
В 2012 році Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 було вчинено нотаріальну дію стосовно об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а саме 13 вересня 2012 року за реєстровим номером 667 останньою була посвідчена довіреність від імені громадянина України ОСОБА_9 на уповноваження ОСОБА_5 представляти інтереси ОСОБА_9 в органах місцевого самоврядування, архітектури, органах нотаріату, у відповідному бюро технічної інвентаризації та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, з приводу вчинення будь-яких дій з питань реєстрації у відповідних органах права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_4 , одержати Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Технічний паспорт на вищевказану квартиру, інші необхідні документи, для чого представникові надавалося право подавати від імені ОСОБА_9 заяви та інші документи, одержувати довідки та будь-які документи, в тому числі , але не виключно, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Технічний паспорт, іншу технічну документацію, що стосуватимуться виконання довіреності, розписуватися за нього, здійснювати необхідні розрахунки, сплачувати державне мито та інші платежі, а також виконувати всі дії в межах та в обсязі, передбачених законодавством України для такого роду уповноважень, строк дії довіреності було встановлено до тринадцятого вересня дві тисячі п`ятнадцятого року.
25 серпня 2020 року відповідно до ст. 93 КПК України було надано запит до КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у м. Дніпро на ознайомлення з інвентарною справою з можливістю зняття необхідних копій документів на об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Ознайомившись зі змістом вищевказаної довіреності, було встановлено, що замість ОСОБА_9 , який уповноважував свого сина ОСОБА_5 представляти його інтереси в органах місцевого самоврядування, архітектури, органах нотаріату, у відповідному бюро технічної інвентаризації та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, з приводу вчинення будь-яких дій з питань реєстрації у відповідних органах права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_4 підпис було залишено сторонньою особою, а саме його сусідкою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що на той час мешкала по АДРЕСА_5 .
Причиною цього в довіреності вказано: похилий вік і хвороба, неможливість самостійно підписати довіреність. В тексті даної довіреності, яка посвідчена нотаріусом ОСОБА_14 вказано, що дієздатність ОСОБА_9 та ОСОБА_15 перевірено. Але з показів свідків та потерпілого було отримано інформацію, про те, що ОСОБА_9 перебував на обліку з 14.09.2011 року з діагнозом «F.01.800» в ПНД ДЗ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Також, було проведено судово-психіатричну експертизу, про що складено відповідний висновок № 10032016, в якому вказано, що станом на момент складання довіреності про уповноваження представляти інтереси ОСОБА_9 його сину ОСОБА_5 , а саме 13.09.2012 року ОСОБА_9 мав ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі сосудістої деменції і по своєму психічному стану в цей час не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.
ОСОБА_5 володів інформацією про перебування на обліку і не дієздатністю свого батька ОСОБА_9 на момент підписання договору, а також особисто супроводжував свого батька в ПНД ДЗ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », але нотаріусу не повідомив про наявність хвороби, чим порушив законність нотаріальних дій.
Згідно ст.44 ЗУ «Про нотаріат» вказується, що при нотаріальних діях, у разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними, але приватний нотаріус ОСОБА_14 незважаючи на те, що в довіреності не вказано конкретних причин неможливості її підписання особисто ОСОБА_9 , що не визвало в неї ніяких сумнівів у повній законності нотаріальної дії не витребувала дану довідку з відповідних органів.
Після складання цієї довіреності, ОСОБА_5 , вчинив низку дій спільно з державним реєстратором ОСОБА_6 для реєстрації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Для повної законності реєстрації було необхідно здійснити переоцінку нерухомості, так як на той час в 2012 році вона було оцінена в карбованцях. Також технічний паспорт майна повинен бути не старіше одного року. Реєстратор повинен був відмовити у реєстрації до усунення недоліків, чого не зробив і зареєстрував вищевказану квартиру незважаючи на порушення.
Згідно п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Із долучених слідчим доказів вбачається, що всі описані у клопотанні дії мали наслідком набуття права власності на квартиру дідом заявника - ОСОБА_9 . При цьому останній був присутнім при укладенні договору купівлі-продажу квартири, тобто давав згоду на її купівлю, мотивів порушення прав продавців квартири у клопотанні не наведено.
Згода дітей чи їхніх дружин на купівлю майна батьками не вимагається, обґрунтування того, що квартира куплена за кошти батька заявника не наведено.
Подальша реєстрація права власності на квартиру за покупцем, навіть з певними порушеннями, не свідчить про вчинення шахрайства, оскільки відсутнє протиправне набуття особою майна іншої особи.
Клопотання описує події щодо набуття права власності на квартиру, при цьому не містить мотивів про вчинення шахрайства, а саме не вказано потерпілого, майном якого і хто саме заволодів.
Із аналізу веб сайту Судової влади України та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається наявність спорів між заявником ОСОБА_12 та його дядьком ОСОБА_5 щодо вказаної вище квартири.
При цьому рішенням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 22.04.2016 у справі № 204/7045/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 та постановою Верховного Суду від 24.10.2018 встановлено виникнення права власності у діда заявника на квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.1996. Наявність довіреності (її дійсність/ недійсність/ нікчемність), так само як і реєстрація права власності на квартиру для позивача жодних правових наслідків не створює і не впливає на його права, обов`язки, охоронювані законом інтереси.
При цьому судом оцінено психічний стан діда заявника, зокрема й висновок відповідної судово-медичної експертизи.
Тобто вбачається, що заявник не має прав щодо квартири, відповідно не можна стверджувати про вчинення щодо нього шахрайства.
При цьому згідно заяви про вчинення злочину заявник не вказує на шахрайство, а лише на службову недбалість щодо нотаріуса.
З огляду на наведене слідчим не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, не доведено інших підстав щодо можливості проведення тимчасового доступу.
Відтак клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів є явно безпідставним та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 160, 369, 371, 372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000138 відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчій суддя ОСОБА_1