Справа № 645/4190/20
Провадження: 1-кп/645/712/20
У Х В А Л А
Іменем України
23 липня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 07.03.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

22.07.2020 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000490, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Матеріали кримінальної справи свідчать, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.05.20209 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.07.2020 року, з визначенням застави у розмірі 168 160 грн.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.05.20209 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.07.2020 року, з визначенням застави у розмірі 168 160 грн.
23.07.2020 року до канцелярії Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло письмове клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості визначення застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти заявленого клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 також заперечували проти заявленого клопотання.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання про захід забезпечення кримінального провадження та долучені до нього матеріали, - приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.
З урахуванням вказаного, суд відмічає, що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.05.20209 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.07.2020 року, з визначенням застави у розмірі 168 160 грн.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.05.20209 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.07.2020 року, з визначенням застави у розмірі 168 160 грн.
Вбачається, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, з врахуванням вимог ст. 177 КПК України, виходив з наявності підстав для застосування вказаного запобіжного заходу, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювані могли здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
На теперішній час по кримінальній справі здійснюється підготовче провадження.
Так, на думку прокурора, на стадії підготовчого провадження по справі лише запобіжний захід в виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченими покладеними на них процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченими можуть бути прийнято спроби переховування від суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на свідків, які недопитані у судовому засіданні. Крім того, за переконанням прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою попереджає можливість вчинення обвинуваченими інших злочинів, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.
Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам ст. 184 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України, - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинувачених до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.
В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачені без застосування до них запобіжного заходу зможуть переховуватися від суду. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні двох епізодів тяжкого злочину, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Вказане свідчить, що обвинувачені, перебуваючи на волі зможуть залишити місце проживання та ймовірніше за все прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. Суд з огляду на вказане, з урахуванням, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії підготовчого провадження, судове слідство по справі не розпочате, - вважає, що ризик прийняття обвинуваченими спроб незаконного впливу на потерпілих та свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для них аспекті є реальним.
Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені пояснили, що раніше були неодноразово засуджені, судимість за які погашена, інкриміновані кримінальні правопорушення вчинили в той час, як відносно них в суді тривав розгляд інших кримінальних проваджень ( відносно ОСОБА_5 - Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_4 - Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.187 КК України).
Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинувачених, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:
1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачені не довели суду , що до затримання мали офіційні джерела доходу, займалися суспільно-корисною працею, мали міцні соціальні зв`язки;
2) за віком: обвинувачені є повнолітніми, тому мають повну кримінально-процесуальну дієздатність;
3) за станом здоров`я: відсутні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого ОСОБА_4 , надані суду дані про наявність захворювань у обвинуваченого ОСОБА_5 , датовані листопадом 2019 року, тобто до моменту затримання, не є такими, що унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови перебування або лікування обвинувачених, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Вказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченими перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Щодо клопотання прокурора щодо неможливості внесення застави при продовженні запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, суд приходить до наступного.
Ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від 20 до 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом встановлено, що обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинені тяжкі злочини.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Вказаний перелік є вичерпний.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
На підставі викладеного та керуючись 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 вересня 2020 року.
Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;
4) утримуватися від будь-якого спілкування з обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застосувати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід в виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 вересня 2020 року.
Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;
4) утримуватися від будь-якого спілкування з обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцям, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, та попередити них про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинувачених та їх явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавців наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинувачених; забезпечувати явку, належно повідомлених обвинувачених, до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинувачених.
Зобов`язати заставодавця обвинувачених забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.
Попередити заставодавців, що в разі невиконання покладених на них та самими обвинуваченими обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченими в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1