Справа № 130/408/20
Провадження №11-кп/801/995/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.07.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування домашнього арешту та задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 серпня 2020 року включно, -

в с т а н о в и в :

Прокурор ОСОБА_8 заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з проведення обвинуваченому судово-психіатричної експертизи, посилаючись на те, що попередньо визначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати, а застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 просили застосувати до обвинуваченого домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.07.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування домашнього арешту, та задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 серпня 2020 року включно.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить застосувати до нього домашній арешт, посилаючись на те, що він отримує пенсію по інвалідності, за рахунок чого і живе; прокурором не доведено його винуватість; тримання його під вартою є безпідставним.

Прокурор ОСОБА_8 надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність у зв`язку із завантаженістю у інших судових засіданнях. Щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, викладені в ст.199 КПК України.

В ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя в ухвалі зазначив, що обставини, що стали підставою взяття під варту обвинуваченого, продовжують існувати та виправдовують продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судом враховано, що ОСОБА_7 немає постійного місця роботи та/або навчання, стійких соціальних зв`язків (в зареєстрованому шлюбі не перебуває), офіційних доходів. А також врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, те, що він після вчинення кримінального правопорушення зник, був відсутній за місцем реєстрації і постійного проживання, по місцю тимчасового проживання, на виклики слідчого не з`являвся, переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Крім того, ОСОБА_7 під час судового засідання поводив себе емоційно та агресивно, що виразилось у спробі демонстрації самогубства, шляхом порізу невстановленим предметом шкіри та м`яких тканин лівого передпліччя, а також не підкорявся законним вимогам головуючого судді, протестував проти розгляду відносно нього справи в суді.

Стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при застосуванні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 . Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме на домашній арешт, не переважають доводів сторони обвинувачення та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Стороною захисту апеляційному суду не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо його захворювань, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, проте переконаний, що він, знаходячись на волі, може зникнути та перешкодити у подальшому розгляді справи.

Крім того, апеляційний суд зважає і на ту обставину, що в обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянтом не надано жодного доказу чи документу про наявність у нього захворювань.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких обвинувачений просить змінити його запобіжний захід, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається .

На переконання апеляційного суду, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.07.2020 року є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали судді, у справі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.07.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування домашнього арешту та задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 серпня 2020 року включно - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: