СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1124/20
Провадження №1-кп/547/5/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Засулля Лубенського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно виконавчого листа № 2-1046/2011, виданого 19.05.2011 Семенівським районним судом Полтавської області, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на користь потерпілої ОСОБА_4 на утримання дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 01.04.2011.
Однак ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, знаючи про свій обов`язок, встановлений судом щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , посягаючи на нормальний розвиток та здоров`я своєї дитини, не маючи обмежень по стану здоров`я, тобто будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, у періоди із 2013 року по 01.11.2020, офіційно ніде не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи не вживав, за роботою до підприємств, установ та організацій не звертався, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дочці не надавав.
Незважаючи на попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти добровільно не сплачував, що свідчить про злісне ухилення від їх сплати.
Також у період із 07.08.2017 по 16.08.2019 ОСОБА_5 перебував на обліку як безробітний у Семенівській філії Полтавського обласного центру зайнятості, отримав допомогу по безробіттю у розмірі 4081,18 грн, про яку не повідомив державного виконавця у добровільному порядку поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
Внаслідок вищевказаних умисних та протиправних дій, згідно довідки-розрахунку Семенівського районного відділу державної виконавчої служби ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у ОСОБА_5 станом на 01.11.2020 виникла заборгованість по сплаті аліментів у сумі 114560,47 грн, що перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за три місяці.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо його особи.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю, він не має змоги платити аліменти через відсутність роботи. Його щомісячний дохід складає близько 500 грн від періодичних підробітків. Має автомобіль "Москвич" і невелике домашнє господарство, автомобілем десь раз на місяць виїжджає із села. Аліменти платить у міру можливості. Наразі йому пообіцяли працевлаштувати водієм тоді почне погашати борг.
Потерпіла підтримує обвинувачення, наголосила, що упродовж останніх 1,5 років обвинувачений нічого не платив для дочки, хоча має змогу досить часто їздити своїм автомобілем і витрачати кошти на розпиття спиртних напоїв і утримання іншої сім`ї. Обвинувачений пропонував потерпілій написати відмову від дочки в обмін на відмову від аліментів. Обвинувачений постійно обіцяє платити кошти, але цього не робить. Він лише обманює. Потерпіла просить призначити максимально суворе покарання, згодна із запропонованими прокурором 2-ма місяцями арешту.
Обвинувачений не одружений, не працює, дохід отримує від періодичних підробітків, є здоровим, на обліку у нарколога, психіатра або невропатолога не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, проживає зі співмешканкою і двома дітьми.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за вказаних обставин, за вчинення якого він підлягає покаранню.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, обвинувальний акт не містить.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції ч. 1 ст. 164 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; обставини, які пом`якшують покарання; позицію потерпілої щодо суворості покарання.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді арешту.
Призначення менш суворого покарання у виді громадських робіт є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не відповідатиме завданням Кримінального кодексу України, у т.ч. з огляду на тривале ухилення від сплати аліментів для дочки ОСОБА_6 , упродовж яких вона не отримувала допомоги від батька.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
Цивільний позов не пред`явлено.
Задоволити клопотання прокурора про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 194, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у виді двох місяців арешту.
З метою забезпечення виконання вироку обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили і покласти на нього обов`язки:
1)прибувати до суду на його виклик;
2)повідомляти прокурора і суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1