КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3613/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 182 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: 758/5252/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17вересня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2001104 гривні, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630600 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 05 липня 2020 року включно, щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Глиняна Балка Шполянського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює на посаді директора ТОВ «Хімлаборреактив», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави мотивовано тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, слідчий суддя, пославшись на врахування даних про особу підозрюваного, прийшов до висновку, що прокурором не доведено підстав для визначення підозрюваному застави у розмірі 2001104 гривень, у зв`язку з чим, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, визнав за необхідне визначити ОСОБА_9 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя також вказав на недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави саме у розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2001104 гривні.

Зокрема, автор апеляції звертає увагу, що, згідно з обставинами вчинення кримінального правопорушення, внаслідок злочинних дійдиректора ТОВ «Хімлаборреактив» ОСОБА_9 , вчинених неодноразово, в особливо великих розмірах, вказане товариство незаконно заволоділо державними коштами, які надавалися державі як позика за Угодою про позику між Україною і Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 19 березня 2015 року № 8475-UA, що завдало виняткові збитки державі у сумі 16475090 гривень.
Крім того, апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання прокурора стороною захисту було надано копії документів, які підтверджують, що ОСОБА_9 одружений і у власності його дружини перебуває земельна ділянка, квартира та будинок, а також було доведено той факт, що підозрюваний офіційно працює та має стабільний високий офіційний дохід. На думку прокурора, це підтверджує можливість сплатити заставу, яку зазначено у клопотанні прокурора, а саме у розмірі 2001104 гривні, як безпосередньо самим підозрюваним, так і його родичами або юридичною особою.

Що стосується ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то автор апеляції запевняє, що вони є доведеними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Управління поліції в метрополітені ГУ НП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000276, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

05 травня 2020 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.
08 травня 2020 року (клопотання датоване 07 травня 2020 року) прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2001104 гривні, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
24 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено частково та щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виглядізастави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630600 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 05 липня 2020 року включно.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурора слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж застава, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

В сукупності із обставинами кримінального провадження для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Хоча одне із кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , є тяжким, а друге особливо тяжким, однак сама лише тяжкість цих кримінальних правопорушень не може слугувати підставою для визначення підозрюваному застави у розмірі, який, згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. У цьому випадку сторона обвинувачення має довести слідчому судді, що застава в межах вісімдесят або триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. Також слід враховувати, що розмір застави, як то визначено в ч. 4 ст. 182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як встановила колегія суддів, такі вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею були дотримані, оскільки, незважаючи на ствердження прокурора, що ОСОБА_9 має стабільний високий офіційний дохід, а у власності дружини останнього перебувають земельна ділянка, квартира та будинок, будь-яких значних статків, які б свідчили, що застава у розмірі 2001104 гривень є помірною для підозрюваного, в матеріалах провадження не міститься.
Крім того, не може свідчити про виключність випадку, про який вказано в абзаці 2 ч. 5 ст. 182 КПК України і на який посилається сторона обвинувачення, лише сам розмір завданих злочинами збитків, що в цілому складає 16475090,39 гривень, так як вказана сума грошових коштів, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України, в незначній кількості перевищує шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину для його кваліфікації як вчиненому із заподіянням шкоди в особливо великому розмірі. До того ж, частина цієї суми грошових коштів є кваліфікуючою ознакою ч. 4 ст. 191 КК України, а інша частина кваліфікуючою ознакою ч. 5 ст. 191 КК України.

Не довів прокурор в судах першої та апеляційної інстанцій і те, що застава в розмірі, який не перевищує 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків. Підтвердженням цьому слугує той факт, що з часу застосування щодо ОСОБА_9 застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб минуло майже три місяці і за цей час він не порушив жодного із обов`язків, які на нього були покладені.

Отже, доводи прокурора про безпідставність визначення слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_9 застави в межах, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави в зазначеному розмірі, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судовогорозгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2001104 гривні, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630600 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 05 липня 2020 року включно, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4