Справа № 940/564/20
Провадження № 1-кп/364/70/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

їх захисника ОСОБА_6 ,

представника уповноваженого органу з питань пробації Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 29.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черепин Тетіївського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, вдівця, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
29.03.2020 р. близько 01 год. 00 хв. у с. Черепинка Тетіївського району Київської області обвинувачений ОСОБА_4 разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно проникли на територію домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де шляхом виймання віконної рами, незаконно проникли до гаражного приміщення, звідки таємно, протиправно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, всупереч волі власника, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.05.2003 р. належить ОСОБА_8 , а саме: здійснили його буксирування за допомогою іншого автомобіля марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 10.02.2001 р. належить ОСОБА_9 , до с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області, та в подальшому розпорядились автомобілем на власний розсуд.

Незаконним заволодінням автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 13 220 грн.

Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.03.2020 р. близько 01 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_4 разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, після скоєння незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.05.2003 р. належить ОСОБА_8 , повернулись на територію домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де, переслідуючи мету, таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, незаконно, таємно, протиправно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, незаконно проникли до гаражного приміщення, звідки здійснили крадіжку металевої каністри ємкістю 20 літрів, вартістю 176 грн. 67 коп., бензину А-92 об`ємом 20 літрів, вартістю 497 грн. 40 коп. та поліпропіленової каністри ємкістю 5 літрів, вартістю 7 грн. 33 коп., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 681 грн. 4 коп.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помістили викрадене майно до автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , і яким вони незаконно заволоділи, та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні 01.10.2020 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другою статті 289 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що потрібен був автомобіль для запчастин, знаючи, що такий є в потерпілого ОСОБА_8 , з яким вони були свого часу сусідами, тому вони спільно з ОСОБА_5 вночі проникли до домоволодіння ОСОБА_8 та угнали належний останньому автомобіль шляхом буксирування, оскільки той не заводився, були спущені колеса, пригнали до Вані ( ОСОБА_5 ) в гараж, там порізали. Також повідомив про відшкодування потерпілому спільно з ОСОБА_5 завданої шкоди у розмірі 30 тисяч гривень, про що захисником суду було подано квитанцію (а.п. 87).

Обвинувачений ОСОБА_4 також вказав суду на те, що зробив для себе висновки, шкодує, що вчинив це, йому дуже соромно, більше такого ніколи не вчинить, просив суд суворо не карати, не позбавляти його свободи.

Допитаний у судовому засіданні 01.10.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другою статті 289 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що в нього та в ОСОБА_4 є автомобілі марки ВАЗ, на які потрібні були запчастини, він поцікавився в ОСОБА_4 , де їх можна взяти, вирішили угнати у ОСОБА_8 автомобіль і розібрати на запчастини. Уночі він переліз через паркан, відкрив хвіртку, далі через вікно до гаражу, машина потерпілого не заводилась і були спущені колеса, тому відбуксирували, і вже у нього (в обвинуваченого) в гаражі розібрали і порізали на деталі. Також після угону поверталися до гаражу ОСОБА_8 за бензином і маслом. Підтвердив відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 також вказав суду на те, що зробив для себе висновки, шкодує, що вчинив це, йому теж соромно, більше такого ніколи не вчинить, просив суд суворо не карати, не позбавляти його свободи, оскільки має на утриманні дитину.

Потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , пенсіонер, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його присутності у зв`язку з хворобою (а.п. 80).

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченими показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, добровільності та щирості їх позицій.

Беручи до уваги, що обидва обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю, ствердили обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку та заслухавши думки усіх присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинувачених, суд вважає доведеним те, що:

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення та вчинене за попередньою змовою групою осіб, і кваліфікує такі дії відповідно за частиною другою статті 289, частиною третьою статті 185 КК України;

обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення та вчинене за попередньою змовою групою осіб, і кваліфікує такі дії відповідно за частиною другою статті 289, частиною третьою статті 185 КК України.

Питання про призначення обвинуваченим покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу кожного винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують їм покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 (а.п. 88), вдівець, на утриманні неповнолітніх дітей не має (а.п. 91), за місцем проживання характеризується Лукашівською сільською ради Монастирищенського району Черкаської області як особа, щодо якої скарг і компрометуючих даних не надходило (а.п. 92), раніше неодноразово судимий, востаннє у 2012 року (а.п. 89-90), на тепер судимості погашені.

Обставиною, яка згідно із статтею 67 КК України обтяжує ОСОБА_4 покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставиною, що згідно із статтею 66 КК України пом`якшує йому покарання, суд визнає щире каяття.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 04.09.2020 р. (а.п. 65-69) на виконання ухвали суду від 06.08.2020 р. (а.п. 54-56).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, обвинувачений ОСОБА_4 проживає у с. Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області одиноко у будинку, що йому належить, вдівець, має п`ятеро повнолітніх дітей, умови проживання хороші, стосунки з рідними добрі, до обвинувачення працював водієм у фермера, отримує кошти від заробітку, потреба у додаткових коштах відсутня. Обвинувачений здатний мислити чітко та раціонально, агресії до рідних не проявляє, алкогольні напої, з його слів, не вживав понад 10 років, наркотичні речовини не вживає та не вживав взагалі. Зі слів обвинуваченого, він не підтримує зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою, має багато друзів, які негативного впливу на нього не мають, він не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, щиро кається та шкодує у вчиненому правопорушенні, має готовність до змін способу життя, має плани на майбутнє, знає, як їх реалізувати. Головними планами на тепер є закінчити судовий розгляд, надалі влаштуватися на роботу офіційно, одружитися.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як середній.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 (а.п. 95), є учасником бойових дій (а.п. 97), має на утриманні малолітню дитину, 2015 р.н. (а.п. 99), за місцем проживання характеризується Долинківською сільською ради Монастирищенського району Черкаської області як особа, щодо якої скарг і компрометуючих даних не надходило (а.п. 100), раніше не судимий (а.п. 96).

Обставиною, яка згідно із статтею 67 КК України обтяжує ОСОБА_5 покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставиною, що згідно із статтею 66 КК України пом`якшує йому покарання, суд визнає щире каяття.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 03.09.2020 р. (а.п. 70-74) на виконання ухвали суду від 06.08.2020 р. (а.п. 54-56).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, обвинувачений ОСОБА_5 проживає в с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області разом з дружиною та її неповнолітнім сином, 2015 р.н., у будинку, що належить обвинуваченому, умови проживання хороші, стосунки з рідними добрі, до обвинувачення працював по ремонту автомобілів, у цій сфері працює на тепер, отримує кошти від заробітку, потреби у додаткових коштах не має. Обвинувачений здатний мислити чітко та раціонально, агресії до рідних не проявляє, алкогольні напої, з його слів, не вживає, наркотичні речовини не вживає і не вживав. Зі слів обвинуваченого, не підтримує зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою, має багато друзів, які негативного впливу на нього не мають, не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, щиро кається та шкодує у вчиненому правопорушенні. Має готовність до змін способу життя, має плани на майбутнє, знає, яким чином їх реалізувати. Головними планами є закінчити судовий розгляд, влаштуватися на роботу офіційно.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як середній.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_5 без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним двох тяжких злочинів за визначенням статті 12 КК України, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої йому покарання обставини, бере до уваги особу винного, який хоча й був судимий, проте за станом на тепер судимості погашені, відтак припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання (постанова Верховного Суду від 17.09.2020 р. у справі № 739/1140/18 тощо), а також визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, каяття у вчиненому, своєю поведінкою та способом життя стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення. Тому такі встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи позицію прокурора і позицію захисту, беручи до уваги висновки уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною третьою статті 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до нижньої межи, передбаченої санкцією частини третьої статті 185 КК України, та за частиною другою статті 289 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк із застосуванням положень статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та статті 75 КК України щодо звільнення його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк середньою тривалості та поклавши на нього передбачені статтею 76 КК України обов`язки.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вчинення ним двох тяжких злочинів за визначенням статті 12 КК України, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої йому покарання обставини, бере до уваги особу винного, який є учасником бойових дій, вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, каяття у вчиненому, своєю поведінкою та способом життя стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення. Тому такі встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи позицію прокурора і позицію захисту, беручи до уваги висновки уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за частиною третьою статті 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до нижньої межи, передбаченої санкцією частини третьої статті 185 КК України, та за частиною другою статті 289 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк із застосуванням положень статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та статті 75 КК України щодо звільнення його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк середньою тривалості та поклавши на нього передбачені статтею 76 КК України обов`язки.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченим передбаченого санкцією частини другої статті 289 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, питання про її застосування прокурором перед судом не порушувалося із зазначенням про недоцільність.

Вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи, що прокурором перед судом клопотань відносно цього питання не подавалося, а також беручи до уваги, що вони не становлять собою суспільної небезпеки, не ухилялися від викликів до суду, а призначена міра покарання не пов`язана з їх ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Розмір завданої кримінальними правопорушеннями шкоди становить 13 901,40 грн., як зазначалося вище, відшкодований обвинуваченими шляхом перерахування потерпілому коштів у розмірі 30 000,00 грн. Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України.

Водночас суд вбачає підстави для скасування арештів, накладених ухвалами слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 03.04.2020 р. (а.п. 110-112, 113-114), керуючись положеннями частини четвертої статті 174 КПК України, за якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна; суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Керуючись частиною третьою статті 185, частиною другою статті 289 КК України, статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення однієї автотоварознавчої експертизи (1 307,60 грн.), однієї товарознавчої експертизи (653,80 грн.), двох трасологічних експертиз (2 615,20 грн., 1 307,60 грн.) та однієї експертизи лакофарбових матеріалів (1 307,60 грн.), загальний розмір до солідарного стягнення становить 7 191 (сім тисяч сто дев`яносто одна) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 03.04.2020 р. (справа № 940/430/20, провадження № 1-кс/940/101/20), а саме такого майна: 29 металевих частин кузова жовтого кольору автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , 5 коліс, задній бампер, передній бампер із противотуманками, 20 літрову металеву каністру, два номерні знаки « НОМЕР_1 », задні габаритні вогні із поворотниками, ручку від коробки передач, чотири металевих дверей, радіатор, коробку передач, акумулятор, фаркоп, капот, кришку багажника, обшивку, обезшумку, утеплювач, стартер, чотири резинові коврики, карбюратор, головку з двигуна, двигун, аптечку, вогнегасника, датчика вимірювання тиску в колесах, передню панель, які вилучено за адресою: АДРЕСА_2 , чоловічі ботінки RESS tm Work Wear, чорного кольору, 46 розміру, які належать ОСОБА_5 та вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , кардан від автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Долинка, Монастирищенський р-н, Черкаська обл.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 03.04.2020 р. (справа № 940/430/20, провадження № 1-кс/940/102/20), а саме такого майна: автомобіль марки ВАЗ 2101, д.р.н. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_4 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , мешканцю с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області, господарчі рукавиці жовтого кольору, чоловічі зимові ботінки Actius, які належать ОСОБА_4 , буксировочний трапяний шнур довжиною 4,2 м, на кінцях якого з однієї сторони знаходиться карабін, а з іншої металевий гак, які вилучені 30.03.2020 р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, а саме:

СД-диск із записом з камер відеоспостереження, які знаходяться за адресою: вул. Шевченка, с. Денихівка, Тетіївський р-н, Київська обл., що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

лом, сліди шини та уламок лакофарбенного покриття жовтого кольору, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити;

29 металевих частин кузова жовтого кольору автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , 5 коліс, задній бампер, передній бампер із противотуманками, 20 літрову металеву каністру, два номерні знаки « НОМЕР_1 », задні габаритні вогні із поворотниками, ручку від коробки передач, чотири металевих дверей, радіатор, коробку передач, акумулятор, фаркоп, капот, кришку багажника, обшивку, обезшумку, утеплювач, стартер, чотири резинові коврики, карбюратор, головку з двигуна, двигун, аптечку, вогнегасника, датчика вимірювання тиску в колесах, передню панель, які вилучено за адресою: АДРЕСА_2 , чоловічі ботінки RESS tm Work Wear, чорного кольору, 46 розміру, які належать ОСОБА_5 та вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , кардан від автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Долинка, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., що передані на зберігання до кімнати речових доказів Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власникам;

автомобіль марки ВАЗ 2101, д.р.н. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_4 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , мешканцю с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області, господарчі рукавиці жовтого кольору, чоловічі зимові ботінки Actius, які належать ОСОБА_4 , буксировочний трапяний шнур довжиною 4,2 м, на кінцях якого з однієї сторони знаходиться карабін, а з іншої металевий гак, які вилучені 30.03.2020 р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , повернути ОСОБА_4 ;

мобільні телефони марки «Sigma» чорного кольору та марки «Neffos HT-GH5531» з двома сім-картами Київстар, передані на зберігання обвинуваченим, залишити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно.

Копії цього вироку суду негайно після проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захиснику ОСОБА_6 та надіслати потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1