н/п 1-кп/953/140/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не судимого, призваного 14.08.2014 на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, старшого радіотелеграфіста відділення управління артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -
26.12.2017 до Київського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.
Згідно обвинувального акту, солдата ОСОБА_5 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21.04.2014, 01 серпня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу по мобілізації та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28 серпня 2014 року, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого радіотелеграфіста відділення управління 1-ї артилерійської батареї артилерійського дивізіону.
Згідно вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак солдат ОСОБА_5 в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 02.01.2015 вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 02 січня 2015 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та до 15 лютого 2015 року до розташування військової частини не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216 - 220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 02 січня 2015 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та до 15 лютого 2015 року до військової частини не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Дії солдата ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю з наступних підстав.
Пунктом 5 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.
Таким чином, наявні передбачені законом підстави для закриття кримінального провадження.
Клопотань щодо здійснення кримінального провадження з метою реабілітації померлого від близьких родичів обвинуваченого до суду не надходило, хоча кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді майже три роки і суд неодноразово більше двох років, починаючи з 08.08.2018, з вказаного питання направляв листи матері обвинуваченого - ОСОБА_6 для з`ясування її позиції щодо необхідності провадження для реабілітації померлого.
КПК України не містить прямої вказівки на те, хто може вимагати продовження провадження з метою реабілітації померлої особи. Статтею 525 КПК України визначено, що близьким родичам обвинуваченого, який помер, надається право подати заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, якщо це необхідно для його реабілітації.
Застосовуючи аналогію закону, слід дійти висновку, що право звертатись із заявою про продовження провадження з метою реабілітації померлого мають право його близькі родичі.
Від матері обвинуваченого - ОСОБА_6 , інших близьких родичів обвинуваченого заяв про продовження провадження з метою реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_5 до суду не надходило. Адвокат не належить до кола близьких родичів, тому є неповноважною особою і не має права звертатись із заявою про продовження кримінального провадження з метою реабілітації обвинуваченого. Згідно пункту шостого частини другої статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи встановлений державою механізм для реабілітації померлого обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 369-372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора щодо про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1