Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001080 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Сарненського району Рівненського області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання.

Судом стягнуто із ОСОБА_5 на користь:

- ОСОБА_11 55 861,55 грн. матеріальної шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_12 39 687,98 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_13 4590,14 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_14 1001,35 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_15 50 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_16 653 094,02 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди;

- держави 11 336,04 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Вироком вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що він 21 серпня 2016 року приблизно о 18 год. 55 хв., у світлу пору доби, в порушення вимог підпунктів а), б), ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи без мотошолома квадроциклом «HONDA FOREMAN», який не зареєстрований у Державтоінспекції, з двома пасажирами, котрі також були без мотошоломів, рухався автодорогою сполученням Клесів-Федорівка, котра є другорядною, зі сторони смт. Клесів Сарненського району в напрямку с. Федорівка Сарненського району.

Одночасно, автодорогою сполученням Київ-Ковель-Ягодин, котра є головною, зі сторони м. Київ в напрямку м. Сарни Рівненської області, рухався автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_14 .

В цей час ОСОБА_5 , в порушення вимог пунктів 10.1 та 16.11 ПДР, наближаючись до нерівнозначного нерегульованого перехрестя автодороги сполученням Клесів-Федорівка з автодорогою сполученням Київ-Ковель-Ягодин, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед виїздом на головну дорогу з другорядної, котрою рухався, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, не надав переваги у русі вказаному вище автомобілю «VOLKSWAGEN TOUAREG», котрий наближався головною дорогою до перехрещення проїзних частин, а раптово та в безпосередній близькості виїхав на зазначене перехрестя, де на 283 км + 600 м автодороги сполученням Київ-Ковель-Ягодин, допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем, водій якого був позбавлений технічної можливості цього уникнути по незалежних від нього причинах.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

пасажир зазначеного квадроцикла «HONDA FOREMAN», ОСОБА_17 , отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, які викликали довготривалий розлад здоров`я;

водій автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG», ОСОБА_14 і пасажир цього транспортного засобу ОСОБА_13 отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження;

пасажири цього ж автомобіля ОСОБА_12 і ОСОБА_11 - тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Порушення ОСОБА_5 вимог пунктів 10.1 та 16.11 ПДР, які вимагають від водія перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на перехресній дорозі нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній, дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказаний вирок скасувати в частині цивільного позову та ухвалити нове рішення в цій частині, яким стягнути із ОСОБА_5 на користь:

- ОСОБА_11 55 861,55 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_12 39 687,98 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_13 4590,14 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_14 1001,35 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_15 20 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_16 20 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_16 про стягнення із ОСОБА_5 653 094,02 грн. матеріальної шкоди відмовити.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд, задовольняючи цивільний позов власника автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, покликався на висновок судової автотоварознавчої експертизи №3.3-41/17 від 18.05.2017 р., з якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 1 032 717,94 грн. Захисник вказав, що вартість відновлювального ремонту даного автомобіля перевищує його ринкову вартість до дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.08.2016 року, зокрема ринкова вартість транспортного засобу без врахування пошкоджень, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 653 094,01 грн.

Апелянт покликався на те, що відповідно до п.7.3 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, якщо вартість відновлювального ремонту на момент оцінки перевищує ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження, то матеріальний збиток приймається у розмірі, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на цей момент, оскільки такий КТЗ відновлювати економічно недоцільно. Тому, на переконання захисника, у даному випадку вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження за мінусом вартості залишків транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Апелянт також зазначив, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Крім того, на думку апелянта, враховуючи ступінь вимушених змін у житті позивачів, яких вони зазнали внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, слід зменшити розмір відшкодування їм моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які вважають безпідставними вимоги цієї скарги, прокурора ОСОБА_4 , який просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 2 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Водночас, за вимогами ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону в повній мірі.

Зокрема, за імперативним приписом ст.376 КПК та вимог щодо загальних засад кримінального провадження, встановлених ч.7 ст.27 цього Кодексу, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати з роз`ясненням головуючим його змісту, порядку і строку оскарження.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право обвинуваченого на справедливий суд, фундаментальним аспектом права на справедливий судовий розгляд є те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів цього кримінального провадження, 20 лютого 2020 року за участі прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих та їх представників, відбулось завершальне судове засідання розгляду даного провадження із ухваленням обвинувального вироку. Однак, за даними судового провадження вирок проголошено не було, що підтвердили під час апеляційного розгляду учасники кримінального провадження.

Так, на порушення вимог ч.5 ст.27 КПК, якою передбачено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій інформації судового засідання, на якому зафіксовано проголошення вироку При цьому, у матеріалах провадження міститься довідка, складена секретарем судового засідання, про те, що на проголошення вироку учасники не з`явились та у зв`язку із зайнятістю залів судових засідань, які обладнані системою відеоконференцзв`язку, фіксування судового процесу за допомогою звукозапису та відеозапису не здійснювалось (т.2 а.к.п.52).

Зважаючи на встановлені порушення загальних засад кримінального провадження, зокрема гласності і відкритості судового провадження та повного фіксування технічними засобами судового засідання, що, відповідно до положень п.7 ч.2 ст.412 КПК, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та призначення, згідно норм ч.1 ст.415 КПК, нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з допущеним судом першої інстанції, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, то згідно положень ч.2 ст.415 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати питання про застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, що належить вирішити суду першої інстанції, усунувши допущене істотне порушення вимог КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовільнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3