24.11.2020
Справа № 642/3981/20
Провадження №1кп/642/756/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому у засіданні кримінальне провадження внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001326 від 21.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Амурськ, Хабаровського краю, РФ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.05.2016 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.187 КК України до покарання вигляді 3 років 6 міс. позбавлення волі, 05.10.2016 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 14.06.2019 звільнений з Темнівської ВК №100 Х/о по відбуттю покарання, Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, відносно вчинення ОСОБА_5 злочину ч.2 ст. 186 КК України.

Судом в порядку ч.3 ст. 331 КПК України посталено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Прокурор вважав доцільним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у тяжкому злочині ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що ризики, встановлені не зникли та не зменшилися. На час проведення судового слідства у кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали, а тому слід продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, але не більше 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 , та обвинувачений ОСОБА_5 просили обрати менш суворий запобіжний захід заперечували.

Заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, суд дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з наступних мотивів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, суд приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 176-177, 314-316, 331, 372 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відкласти розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на 12 січня 2021 року до 11.00 год.

Задовольнити клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_3 та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 18 січня 2021 року включно.

Строк дії ухвали до 18.01.2021 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 24.11.2020 год.

Суддя ОСОБА_1