Справа №: 398/340/20
провадження №: 1-кп/398/253/20
ВИРОК
Іменем України

"06" жовтня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000015 від 02.01.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старобільск Луганської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.08.2015 року Кіровоградським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, застосовано ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У ніч на 02.01.2020 року, точної дати не встановлено ОСОБА_5 за запрошенням потерпілого ОСОБА_4 знаходився у кв. АДРЕСА_3 , де разом з останнім та двома дівчатами вживали алкогольні напої.

Під час перебування у коридорі вказаної квартири у ОСОБА_4 раптово виник конфлікт з двома дівчатами та почалася штовханина, в ході якого у потерпілого з лівого заднього карману джинсів випав мобільний телефон марки Asus ZenFone Max Pro M1 ZB602KL.

Перебуваючи в коридорі вказаної квартири ОСОБА_5 помітив, що у потерпілого випав мобільний телефон, після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме на крадіжку даного телефону.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами ОСОБА_5 викрав належний потерпілому мобільний телефон Asus ZenFone Max Pro M1 ZB602KL, який перебував на підлозі в коридорі квартири за вищевказаною адресою, вартість якого відповідно висновку експерта №57 від 27.01.2020 року становить 3 030 гривень 00 копійок.

У подальшому ОСОБА_5 вийшовши з квартири з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 3 030 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Між сторонами кримінального провадження - потерпілим та обвинуваченим досягнуто та підписано угоду про примирення від 28 лютого 2020 року, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 понесе покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Потерпілий до обвинуваченого не має претензій майнового характеру. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зобов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно вимог ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, роз`яснив право на неупереджений суд та наслідки затвердження угоди.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував затвердження угоди.

Норми ч. 1 ст. 475 КПК України вказують, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим та обвинуваченим та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, процесуальні витрати покласти на ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 468, 469, 472, 475, 476 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 лютого 2020 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Asus ZenFone Max Pro M1 ZB602KL та гарантійний талон на даний телефон, який передано потерпілому ОСОБА_4 на зберігання залишити йому в користуванні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн 04 коп.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з часу його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА