Справа № 558/383/20
номер провадження 1-кп/558/156/20
У Х В А Л А
Іменем України

08 грудня 2020 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 27 квітня 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000090 від 15 липня 2020 року) за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з початковою освітою, учня Вовковиївської ЗОШ І-ІІІ ступенів,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , законні представники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , особа відносно, якої внесено клопотання ОСОБА_3 , представник служби у справах дітей Демидівської РДА ОСОБА_9 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 17 квітня 2020 року приблизно о 09:00 годині прийшов до господарства ОСОБА_5 , з метою проникнути в житловий будинок та викрасти звідти матеріальні цінності.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, скориставшись відсутністю власника господарства, інших сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, через шпарину між дверима та дверною коробкою проник в житловий будинок ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_1 , звідки викрав належні ОСОБА_5 бензопилу марки «STIHL MS 180», металеву шину, металевий ланцюг, металевий ключ до бензопили, чохла на шину та захисну кришку на корпус бензопили, загальною вартістю 2103,75 гривень, які виніс через ті ж двері будинку та зник з території господарства, тобто привласнив та розпорядився викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2103,75 гривень.

Крім того, 14 липня 2020 року, в обідню пору доби, точний час не встановлений, ОСОБА_3 прийшов до господарства ОСОБА_10 , з метою проникнути в середину житлового будинку та викрасти звідти матеріальні цінності.

Продовжуючи свої дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 увійшов на подвір`я господарства ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності власника господарства та інших осіб, підійшов до вхідних дверей будівлі. Після цього, неповнолітній ОСОБА_3 руками вийняв скляну шибу із вхідних дверей та проник в середину житлового будинку.

Реалізуючи свій намір, неповнолітній ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, скориставшись відсутністю власника господарства, інших сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, викрав з кімнати житлового будинку ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 600 гривень, після чого покинув житловий будинок та зник з території господарства, тобто привласнив та розпорядився викраденим на свій розсуд.

Також, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 25 вересня 2020 року, близько 12:00 години, прийшов до господарства ОСОБА_11 , з метою проникнути в середину житлового будинку та викрасти звідти матеріальні цінності.

Продовжуючи свої дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 увійшов на подвір`я господарства ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись у відсутності власника господарства та інших осіб, підійшов до відчиненої квартирки, через яку проник в середину житлового будинку.

Реалізуючи свій намір, неповнолітній ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, скориставшись відсутністю власника господарства, інших сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно, з шухляди столу, що розміщений у ванній кімнаті будинку, викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки "Nokia" моделі "105 (ТА-1010)", ІМЕL: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 259,67 гривень, після чого зник з території господарства, тобто привласнив та розпорядився викраденим на свій розсуд.

Таким чином, дії ОСОБА_3 є суспільно небезпечним діянням, яке при умові досягнення ним віку настання кримінальної відповідальності підпадало б під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 повідомив, що в той день (точної дати не пам`ятає) він пішов до будинку свого сусіда ОСОБА_10 , вийняв шибку з дверей та заліз в будинок. В шафі була куртка світлого кольору та з кишені такої куртки він взяв 600 гривень. Раніше він був у будинку ОСОБА_10 та бачив, як ОСОБА_10 брав з кишені куртки гроші. Сто гривень витратив на власні потреби, а решту грошей заховав. На другий день гроші повернули.

В інший день, він повертався зі школи та вирішив з будинку ОСОБА_11 щось викрасти. Він заліз в хату та викрав мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору. Телефон був у робочому стані, але він ним не користувався. Телефон заніс додому. Вдома телефон побачила бабуся ОСОБА_12 та пізніше, коли до них прийшла ОСОБА_11 , то їй телефон повернули.

Щодо обставин викрадення бензопили неповнолітній ОСОБА_3 відмовився давати пояснення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що в квітні 2020 року виявив крадіжку з його будинку бензопили марки «STIHL MS 180». Через декілька днів сусідка, якій він раніше допомагав різати дрова, повідомила, що ОСОБА_3 їй також допомагав різати дрова (різав дрова бензопилою). Коли запитав ОСОБА_3 , чи він не брав його бензопилу, то ОСОБА_3 все заперечував. Пізніше він повідомив про викрадення бензопили в поліцію.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали до суду заяви в яких просили судові засідання проводити без їх участі та зазначали про те, що завдану шкоду їм відшкодовано та вони не мають претензій до ОСОБА_3 .

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_7 дала показання про те, що про викрадення її сином бензопили вона дізналася на другий день після крадіжки. Бензопила була повернута власнику. Пізніше до них додому приходила ОСОБА_11 та їй було повернуто викрадений її сином мобільний телефон. Потерпілому ОСОБА_10 також було повернуто викрадені її сином гроші.

Причетність неповнолітнього ОСОБА_3 до вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, що досліджені судом, а саме:

Протоколом огляду місця події від 27 квітня 2020 року (а.п. 73-86 т. 1) згідно якого було оглянуто господарство ОСОБА_5 та належну йому бензопилу марки «STIHL MS 180».

Протоколом огляду місця події від 16 липня 2020 року (а.п. 12-17 т. 2) згідно якого було оглянуто будинок ОСОБА_10 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом огляду місця події від 15 липня 2020 року (а.п. 19-23 т. 2) згідно якого було оглянуто грошові кошти, видані для огляду ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події від 26 вересня 2020 року (а.п. 80-85 т. 2) згідно якого було оглянуто будинок ОСОБА_11 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом огляду місця події від 26 вересня 2020 року (а.п. 87-90 т. 2) згідно якого було оглянуто мобільний телефон чорного кольору, наданий для огляду ОСОБА_12 .

Висновок експерта № 3.2-559/20 від 14 травня 2020 року підтверджує те, що станом на 27 квітня 2020 року ринкова вартість бензопили марки «STIHL MS 180», а також металевої шини, металевого ланцюга, металевого ключа до бензопили, чохла на шину та захисної кришки на корпус бензопили, з урахуванням їх зносу, становила 2103,75 гривень (а.п. 91-104 т. 1).

Висновок експерта № 3.2-1157/20 від 30 вересня 2020 року підтверджує те, що станом на 25 вересня 2020 року ринкова вартість бензопили марки «Нокіа» моделі «105 (ТА-101)» станом на 25 вересня 2020 року, з урахуванням зносу, становила 259,67 гривень (а.п. 96-108 т. 2).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру підтримала та просила його задоволити.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 просила передати їй під нагляд ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_3 , законних представників неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , які не заперечували проти застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час судового розгляду клопотання встановлено вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 у віці від одинадцяти років до настання віку з якого настає кримінальна відповідальність суспільно небезпечного діяння та, з урахуванням особи неповнолітнього, до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру (ч. 1 ст. 501 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітньої особи такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року №2, примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до звіту про неповнолітнього ОСОБА_3 від 18 вересня 2020 року, складеного відповідно до вимог статтей 485, 487 КПК України службою у справах дітей Демидівської РДА, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого діяння негативне, розуміє серйозність скоєного, шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність. Перевиховання в родині доцільне та відповідає інтересам дитини (а.п. 59, 60 т. 1).

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються позитивно по місцю проживання, стан його здоров`я, умови виховання та навчання, наявність пом`якшуючих обставин - щире каяття та вчинення діяння малолітнім, ставлення до вчиненого, а також те, що він не перебуває на обліку в службі у справах дітей, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

У зв`язку з цим, до ОСОБА_3 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, вказані у клопотанні прокурора.

Речові докази у кримінальному провадженні слід повернути власникам (залишити у їх користуванні).

Керуючись ст.ст. 371, 372, 395, 498, 500, 501 КПК України, ст. 105 КК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусові заходи виховного характеру, у виді:
-застереження;
-обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонивши йому перебувати поза межами території господарства, в якому він проживає в АДРЕСА_1 , у вечірній і нічний час з 20:00 години до 06:00 години наступної доби, без дозволу законного представника тітки ОСОБА_6 , строком на один рік;
-передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд тітки ОСОБА_6 , жительки с. Рогізне, Демидівського району Рівненської області, строком на один рік.
Речові докази:
-бензопилу марки «SHTIL-180», металеву шину, металевий цеп, металевий ключ до бензопили, пластмасову захисну кришку на шину, металеву захисну кришку до бензопили, повернути потерпілому ОСОБА_13 ;
-п`ять купюр номіналом по 100 гривень кожна (серійні номери МА7244669, СГ4650271, ТБ2622479, СБ0603405, МК3911916), що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити у його користуванні;
-мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105», ІМЕL: НОМЕР_1 чорного кольору, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 , залишити у її користуванні.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .