Справа № 191/4199/17
Провадження № 1-в/191/523/20
У Х В А Л А
іменем України

25 серпня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Синельниківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі за текстом орган пробації) про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою-технічною освітою, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в с т а н о в и в:
За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.03.2018 р. у справі №191/4199/17 ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 309 ч.2 ст. 310, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки.
В поданні зазначає, що вирок набув законної сили 23.05.2018 року, прийнятий до виконання Синельниківським МВ філії Державної установи "Центр пробації" в Дніпропетровській області .
01.07.2020р набув чинності закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, яким внесено зміни за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та викладено в новій редакції: ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Зокрема цим Законом скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України в частині кваліфікуючої ознаки, як вчинення дій, передбачених ч.1 ст.309 КК України «особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 307,308,310,317 КК України". Просять вирішити питання про приведення вироку суду у відповідність до Закону.
Представник органу пробації ОСОБА_5 до початку судового засідання подала заяву та підтримала подання та просила проводити розгляд справи за її відсутності.
Прокурор заперечив щодо задоволення подання, оскільки вважає, що відсутні підстави для його задоволення.
Засуджений ОСОБА_6 подав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав.
Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 та 3 ст.74 КК України.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.13 ч.1 ст.537 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
Вказаним Законом ч.2 ст.309 КК України викладена в новій редакції - ті самі дії, вчиненні за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.
Отже, відповідно до внесених змін у статтю скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України в частині кваліфікуючої ознаки, як "повторність" і "вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 309 КК України, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307,308,310,317 цього Кодексу".
Згідно ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Разом з тим, за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від міського суду Донецької області від 19 березня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 3 роки, що унеможливлює застосування норми п.13 ч.1 ст.537 КПК України.
Аналізуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VII від 22.11.2018року, який набрав законної сили 01.07.2020 року, і має зворотню дію в часі, а також положення ст.ст.72, 74, 75 КК України, суд приходить до висновку, що відділ з питань пробації може звертатися до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року виключно у випадку реального відбування засудженим призначеного вироком покарання.
Однак вироком суду до засудженого ОСОБА_4 застосоване положення ст.75 КК України і він звільнений від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбувається, а тому вирішення питання щодо приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VII від 22.11.2018 року та застосування положень ч.3 ст.74 та ч.1 ст.72 КК України та зарахування відбутої частини покарання є неможливим.
Крім того, будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, в той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року.
Керуючись статтями 537 та 539 КПК України, ст.ст.70,71,72,74,75 КК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання Синельниківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.03.2018 р. у справі №191/4199/17, ухваленого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом7 (семи) днів з дня її проголошення, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1