Провадження № 1-кп/761/2986/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у судовому засідання в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005966 від 20.08.2020 року ) , -

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, знаходиться на розгляді Шевченківського районного суду м.Києва з 02 липня 2020 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовдження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою та продовдження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в певний період доби з підстав подальшого існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які були попередньо враховані слідчим суддею при обранні вказаних запобіжних заходів останнім, відсутність обставин, які б з спливом часу могли їх нівелювати, а також зазначено доводи щодо характеризуючих даних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які доводять неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо продовження запобіжного заходу не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Щодо клопотання прокурора відносно ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Шевченківського районного суду від 22.10.2020 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада включно.
13.11.2020 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 було продовжено до 11 січня 2021 року включно.
Суд заслухавши доводи прокурора, думку обвинувачених вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог п. 4 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час судового розгляду не відпали. Оскільки обвинувачений раніш неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Разом з тим, щодо клопотання прокурора відносно продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 . Стаття 181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід з у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 22.11.2020 року.
13.11.2020 року судом було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з врахуванням наявності ризиків передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які наявні на час розгляду справи судом, що підтверджують самі матеріали кримінального провадження, зокрема судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, судом в даному провадженні ще не допитані потерпілий та свідки, не досліджені докази по справі, а тому є підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
За таких підстав, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час, враховуючи, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час строком на 60 днів, із продовженням строку покладених на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 180-183, 199, 314, 331, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 11 березня 2021 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому у період з 21:00 години до 07:00 години наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, продовжити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- не відлучатись з міста Києва без дозволу прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України визначити до 11 березня 2021 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0005966, направивши йому копію ухвали.

Копію вказаної ухвали направити прокурору та відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 для виконання та контролю.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, в решті оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1