Справа № 161/379/21
Провадження № 1-кс/161/227/21
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 18 січня 2021 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ,про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ,за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час проведення санкціонованого обшуку 05.01.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: транспортний засіб, марки «Volksvagen», моделі «Krafter», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ключі до вказаного транспортного засобу,свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_3 ; страховий поліс; предмет зовні схожий на ракетницю; дві частини зовні схожі на рукоятку та ствол до гладкоствольної рушниці; дві частини зовні схожі на рукоятку та двоствольний ствол до гладкоствольної рушниці, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів, а також проведення необхідних подальших слідчих(розшукових) дій.
Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003333 від 19.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 12.12.2020 близько 17 год. 15 хв., невстановлена особа, знаходячись на території ТОВ «Вест Вікторія», що за адресою: м. Луцьк вул. Трункіна 12, діючи умисно, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, заволоділа автомобілем, марки «Renault Master», білого кольору н.з. НОМЕР_4 , 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , чим спричинила потерпілому майнову шкоду.
05.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді від 29.12.2020 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Krafter», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож: АДРЕСА_2 ;

ключі запалювання до транспортного засобу марки «Volksvagen», моделі «Krafter», р.н.з. НОМЕР_1 ;

свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ;

страховий поліс;

предмет зовні схожий на ракетницю;

дві частини зовні схожі на рукоятку та ствол до гладкоствольної рушниці;

дві частини зовні схожі на рукоятку та двоствольний ствол до гладкоствольної рушниці,

які постановою слідчого, від 06.01.2021 визнані у кримінальному провадженні речовими доказами.

Враховуючи, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що дані предмети, можуть бути доказом вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, мають значення у кримінальному провадженні речових доказів, а у разі не накладення арешту на це майно, воно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, що негативно вплине та перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів, а також проведення необхідних подальших слідчих (розшукових) дій із вилученим майном, просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судовому засіданні заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів;

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 п.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

З долучених до клопотання матеріалів із кримінального провадження убачається, що вилучений транспортний засіб, марки «Volksvagen», моделі «Krafter», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , був на місці вчинення злочину на території ТОВ «Вест Вікторія», що за адресою: м. Луцьк вул. Трункіна 12, в час викрадення автомобіля, марки «Renault Master», білого кольору н.з. НОМЕР_4 , 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , що може свідчити про причетність осіб, які мають право ним користуватись до вчинення вказаного злочину, а тому транспортний засіб, марки «Volksvagen», моделі «Krafter», належний ОСОБА_8 , має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати на даному етапі обґрунтованою підозрою органу досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна.

Вирішуючи питання в частині накладення арешту на ключі запалювання до транспортного засобу марки «Volksvagen», моделі «Krafter», р.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; страховий поліс; слідчий суддя приходить до висновку, що вказані речі були необхідні для прибуття вищевказаним транспортним засобом марки «Volksvagen», моделі «Krafter», на місце вчинення злочину, а тому є всі підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважає, що вищезазначеним критеріям відповідає встановлення заборони розпорядження вилученими транспортний засіб, марки «Volksvagen», моделі «Krafter», належний ОСОБА_8 , ключі до вказаного транспортного засобу, свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_3 ; страховий поліс, з метою їх збереження. Разом з тим, враховуючи наявність у власника автомобіля документів у підтвердження права на нього, а також відсутність на автомобілі слідів кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоцільним обмеження права ОСОБА_8 на користування вказаним у клопотанні автомобілем, ключами та документами.
Вирішуючи питання в частині накладення арешту на предмет зовні схожий на ракетницю; дві частини зовні схожі на рукоятку та ствол до гладкоствольної рушниці; дві частини зовні схожі на рукоятку та двоствольний ствол до гладкоствольної рушниці, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення у цій частині, оскільки критеріями встановленими у ч.1 ст.98 КПК України, для речових доказів, вказані речі, не відповідають, оскільки відношення до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, не мають.

Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею письмових доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Krafter», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож: АДРЕСА_2 ; ключі запалювання до транспортного засобу марки «Volksvagen», моделі «Krafter», р.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; страховий поліс, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в цій частині та накладення запитуваного арешту із забороною на його розпоряджання, в решті клопотання до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0003333 від 19.12.2020 року за ч.1 ст.289 КК України, на тимчасово вилучене, під час проведення санкціонованого обшуку 05.01.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: транспортний засіб, марки «Volksvagen», моделі «Krafter», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ключі до вказаного транспортного засобу, свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_3 ; страховий поліс із встановленням заборони на відчудження, яке повернути на відповідальне зберігання його власнику.
В частині клопотання накладення арешту на предмет зовні схожий на ракетницю; дві частини зовні схожі на рукоятку та ствол до гладкоствольної рушниці; дві частини зовні схожі на рукоятку та двоствольний ствол до гладкоствольної рушниці, відмовити, вказані речі повернути їх власнику.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1