Дата документу 16.11.2020 Справа № 554/7451/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві скаргу директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 27 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001066 від 20 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 206-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 27 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001066 від 20 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 206-2 КК України; зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР винести постанову, якою задовольнити заяву та визнати потерпілим ОСОБА_3 та вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

На обґрунтування скарги заявник вказує, що постанова є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою.

У судове засідання скаржник не з`явився, просив розглядати скаргу за його відсутності, скаргу підтримав з підстав, зазначених у скарзі, просив задовольнити.

Слідчий ТУ ДБР у м.Полтаві до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, матеріали витребуваного судом кримінального провадження до суду не надав.

Відсутність слідчого, прокурора відповідно до положень ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001066 від 20 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Установлено, що у липні 2020 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Волана» звернулася до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві із заявою про залучення директора товариства ОСОБА_3 як потерпілого у даному у кримінальному провадженні, посилаючись на ті обставини, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення йому була завдана матеріальна шкода, що підтверджується звітом про оцінку ринкової вартості розміру фінансових витрат підприємства внаслідок незаконного арешту майна ТОВ «Волана», а також рішенням суду, яким скасовано арешт майна.

27 липня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «Волана» про залучення до провадження директора товариства як потерпілого.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови слідчий вказав, що в ході досудового розслідування не здобуто доказів вчинення кримінального правопорушення заступником прокурора Сумської області і відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення потерпілим подана особою, якій завдано шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Проаналізувавши зміст постанови слідчого від 27 липня 2020 року слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим цим вимогам не відповідає, оскільки остання належним чином не обґрунтована та не вмотивована.

Так, постанова не містить правового обґрунтування щодо відмови у залученні директора ТОВ «Волана» як потерпілого та щодо надання йому відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні з посиланням на докази, які здобуті в результаті слідчих дій в установленому порядку.

Слідчим не з`ясовувалось питання щодо заподіяння товариству певної шкоди, не перевірено обставини, на які посилався заявник у своїй заяві, не проведено допит ОСОБА_3 , не перевірено, чи є в матеріалах кримінального провадження дані, які б свідчили про завдання шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, оскільки слідчим не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявник вважає, що можливим кримінальним правопорушенням йому заподіяна певна шкода.

У судовому засіданні встановлено, що законодавчі вимоги щодо вмотивованості постанови слідчим при її винесенні не були дотримані з огляду на те, що слідчий, вказавши, як на підставу для відмови заявнику у визнанні його потерпілим, що на даний час не здобуто доказів вчинення кримінального правопорушення першим заступником прокурора Сумської області, не зазначив обставин, які б могли стати підставами для такого висновку та не навів обґрунтування та мотивів свого рішення.

Не вказав, чи проводилися будь-які слідчі дії у кримінальному провадженні та чим обґрунтовуютьться його висновки, не здійснив повної оцінки усіх обставин можливого кримінального правопорушення та не навів висновків щодо завдання чи незавдання шкоди заявнику, з посиланням на конкретні дані та положення закону.

Отже, слідчим належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто заяву ТОВ «Волана», що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, ст.110 цього Кодексу.

При цьому, питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування віднесені виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який відповідно до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого від 27 липня 2020 року такою, що винесена передчасно без відповідної мотивації та достатнього обґрунтування.

У силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, рішень, однак слідчий до суду не з`явився, матеріали кримінального провадження не надав, доводів заявника не спростував.

Отже, ураховуючи, що доводи заявника щодо скасування постанови під час розгляду скарги спростовані не були, а тому суд вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу і в даному випадку права заявника підлягають захисту.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про скасування постанови слідчого.

Разом з тим, вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого задовольнити заяву про визнання заявника потерпілим та вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними, з урахуванням того, що слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності і до повноважень слідчого судді такі дії КПК України не віднесені.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 27 липня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001066 від 20 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1