Справа № 591/7692/20
Провадження № 1-кс/591/3196/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власників майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000147 про накладення арешту на майно,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та майно, які вилучені під час проведеного 02.12.2020 обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання мотивовано тим, що останні мають доказове значення, оскільки могли зберегти сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення речового доказу.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі, просив накласти арешт на вилучені речі та грошові кошти, оскільки вони вилучені під час проведення обшуку та визнані речовими доказами по справі.

Власники майна та представник власника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти накладення арешту на вилучене майно (грошові кошти та мобільний телефон), оскільки під час обшуку 02.12.2020 р. у ОСОБА_6 були вилучені особисті кошти -заощадження, а у ОСОБА_5 особистий телефон. Дані особи не мають статусу підозрюваного, обвинуваченого, цивільного відповідача чи свідка у даному кримінальному провадженні, тому просили відмовити в накладенні на них арешту.

Слідчий суддя дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000147 від 17.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України.

Під час досудового розслідування перевіряються дані, які вказують на те, що службові особи Головного Управління Держгеокадастру в Сумській області та його структурних територіальних підрозділів, зловживаючи службовим становищем, в інтересах третіх осіб, в порушення вимог чинного законодавства, сприяють у видачі фізичним особам розпорядчих документів про надання дозволу на розроблення проектної документації та надання у власність земельних ділянок державної форми власності, та, не маючи на те повноважень комунальної форми власності, що розташовані на території Сумської області, чим спричиняються тяжкі наслідки.

02.12.2020 під час досудового розслідування кримінального провадження проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно та грошові кошти, зазначені в клопотанні.

Пунктом 1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не надає оцінку належності та допустимості доказів та для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст.132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий не дотримався. На виконання приписів п. 3 ч.3 ст.132 КПК України слідчим не доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку відсутні підстави вважати, що вилучене у власників ОСОБА_6 - грошових коштів та у ОСОБА_5 - мобільного телефону відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, накладення арешту на майно за теперішній час при внесених відомостей до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України не буде сприяти виконанню завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Керуючись ст. ст. 167, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_8 -Когер