Провадження №11-кп/801/857/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого: ОСОБА_9

представника потерпілого: ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2020, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_11 від відбування покарання у зв`язку із амністією повернуто заявнику для звернення до належного суду.

встановив:

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду із клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_11 від відбування покарання у зв`язку із амністією.

Враховуючи, що питання про застосування амністії вирішується судом в межах територіальної юрисдикції де виконуються вирок, а Вінницький міський суд таким судом не є, тому було прийнято рішення, що Вінницький міський суд не уповноважений вирішувати дане питання, в зв`язку з чим, прийняв рішення про повернення клопотання заявнику для звернення до належного суду.

Свої висновки суд обґрунтував тим, що вирок суду, який набрав законної сили 13 травня 2019 року, не виконується по причині, що засуджений ОСОБА_11 переховується, в зв`язку з чим перебуває у розшуку.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України питання пов`язані із виконанням вироку подаються до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі, в разі необхідності вирішення питань передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України.

Зважаючи, що вирок суду на території міста Вінниці не виконується, місцезнаходження засудженого невідоме, тому Вінницький міський суд не може бути тим судовим органом, якому підвідомчий розгляд клопотання про застосування амністії.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у зв`язку із розповсюдженням на ОСОБА_11 дії Закону України «Про амністію в 2016 році» який набув чинності 07 вересня 2017 року.

Свої доводи захисник обґрунтував тим, що засуджений вчинив злочини до набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_11 не входить до переліку осіб до яких згідно зі статтею 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується.

Посилаючись на статтю 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» виконання цього закону покладається на суд, який вирішує питання про амністію.

Захисник визнав таким судом Вінницький міський суд, куди він подав своє клопотання.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий просив залишити без змін прийняте рішення, оскільки закон передбачає обов`язкову присутність засудженого при розгляді клопотання про застосування амністії.

Зважаючи, що ОСОБА_11 знаходиться в розшуку, із-за чого вирок суду не виконується, тому міський суд не може розглядати його кримінальне провадження, як суд першої інстанції, як і не зобов`язаний розглядати інші питання пов`язані із виконанням вироку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги; заперечення потерпілого, його представника та прокурора проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про залишення без змін прийнятого рішення із наступних підстав.

Суд вірно зазначив в своїй ухвалі про можливість вирішення судом клопотань про застосування акту амністії за місцем виконання вироку суду.

Вирок суду, за яким ОСОБА_11 був засуджений за частиною 3 статті 190 до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із 13 травня 2019 року не виконується, ОСОБА_11 оголошений у розшук, на розгляд клопотання та апеляційної скарги в судові засідання не з`являвся.

Після проголошення вироку відносно ОСОБА_11 внесені відомості до ЄРДР за іншими статтями Кримінального кодексу України. Із пояснень захисника ОСОБА_7 ніякого зв`язку із засудженим у нього немає.

Стаття 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» та стаття 6-1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та інших законодавчих актів України передбачають прийняття рішень про застосування чи незастосування акту амністії щодо кожної особи індивідуально, після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Крім того, стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» вимагає обов`язкову участь в суді засудженого щодо якого вирішується питання про амністію, який має дати свою згоду суду в усній чи письмовій формі на застосування амністії із обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання. Заява від ОСОБА_11 про застосування амністії, підпис якого завірений адвокатом ОСОБА_7 не може замінити встановлені вимоги закону.

Зважаючи, що місце виконання вироку суду невідоме, як і невідоме місце перебування засудженого, що виключає витребування і залучення із установи виконання покарання необхідних відомостей, необхідних для вирішення клопотання про застосування акту амністії, суд обґрунтовано повернув клопотання захиснику ОСОБА_7 .

Судове рішення відповідає наявним доказам, тому підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Апеляційна скарга не містить переконливих аргументів щодо незаконності прийнятого судового рішення, тому вона не підлягає до задоволення.

Тому, керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2020 року про повернення клопотання адвокату ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_11 від відбування покарання у зв`язку із амністією залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3