Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1155/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.10.2019 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біла Криниця, Радомишльського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122, ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України,

за участю :
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі прокурор вирок суду щодо ОСОБА_7 просить змінити. Призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України у виді 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Коростишівського районного суду від 17.10.2019 року та за вироком Коростишівського районного суду від 27.12.2018 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду від 11.01.2017 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбуття покарання рахувати з 17.05.2018 року. Зазначає, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що суд призначив за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.190 КК України однакове за видом та розміром покарання та визначив остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом їх поглинення. Крім того посилається на те, що судом на підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано невідбуту частину покарання за вироком Коростишівського районного суду від 27.12.2018 року, що призвело до безпідставного збільшення неповнолітньому розміру остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання у виді 5 років 1 місяця та 1 дня позбавлення волі.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вирок суду просить скасувати та постановити новий яким призначити покарання у виді обмеження волі на той самий строк та зменшити розмір моральної шкоди. Зазначає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі, через суворість.

На адресу апеляційного суду надійшло клопотання від обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.289 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.10.2019 року, ОСОБА_7 засуджено за:

-ч.2 ст.289, ст.102 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч.3 ст.185, ст.102 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.125, ст.102 КК України до арешту строком 45 діб;

-ч.1ст.122, ст.102 КК України до 1 року позбавлення волі;

-ч.2 ст.190, ст.102 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 , остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України ОСОБА_7 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.01.2017 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового зарахування невідбутої частини покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.12.2018, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця 1 дня позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з часу фактичного затримання відповідно до вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.12.2018 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 2 000 грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вказаним вироком засуджено також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок щодо яких учасники провадження апеляційні скарги не подавали.

Як визнав суд, 15.04.2017 неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, достовірно знаючи, що в господарстві ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , знаходиться мотоцикл марки «ИЖ-Планета 2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирішив ним заволодіти.
В цей же день, близько 23 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер вчиняємих дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, прийшов до господарства ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де переліз через паркан в подвір`я ОСОБА_13 , та за допомогою металевого лома зірвав навісний замок на вхідних воротах в господарство, після чого відкотив мотоцикл марки «ИЖ- Планета 2» реєстраційний номер НОМЕР_1 від місця його стоянки та розпорядився ним на власний розсуд, таким чином незаконно заволодів вище вказаним мотоциклом, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5180 гривень.
28.05.2017 неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, достовірно знаючи, що в приміщенні гаража господарства ОСОБА_14 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , знаходиться мотоцикл марки «УРАЛ ИМЗ-8.103-10» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вирішив ним заволодіти.
В цей же день, близько 22 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер вчиняємих дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, повторно прийшов до господарства ОСОБА_14 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де руками відчинив вхідні двері в приміщення гаража, звідки відкотив мотоцикл марки «УРАЛ ИМЗ-8.103-10» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 від місця його стоянки, після чого розпорядився ним на власний розсуд, таким чином незаконно заволодів вище вказаним мотоциклом, заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3 360 гривень.
15.06.2017 неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, достовірно знаючи, що в господарстві ОСОБА_15 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , в господарській будівлі зберігаються запчастини до мопедів китайського виробництва, вирішив їх викрасти.
В цей же день, близько 18 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчиняємих дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, прийшов до господарства ОСОБА_15 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де через дверний отвір в господарській будівлі проник в середину приміщення, звідки таємно викрав: шість картерів до мопедів китайського виробництва, вартістю 960 гривень за картер, на загальну суму 5760 гривень; три кришки з двигуна до мопедів китайського виробництва, вартістю 175 гривень за кришку, на загальну суму 525 гривень; дві кришки з рами ножного насоса до мопедів китайського виробництва, вартістю 150 гривень за кришку, на загальну суму 300 гривень, якими розпорядився на власний розсуд., чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 6585 гривень.
22.06.2017 близько 12 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, знаходячись в приміщенні веранди будинку ОСОБА_16 , який розташований по АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почав сварку із присутнім малолітнім ОСОБА_17 , 2004 року народження, в ході якої у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.
Одразу після цього, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи протиправність вчиняємих дій, долонею руки вдарив в обличчя малолітнього ОСОБА_17 , 2004 року народження, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які по своїй категорії відноситься до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я.
13.09.2017 о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_7 , 2001 року народження, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, разом прийшли до дачного господарства ОСОБА_18 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де руками вибили вікно в будинку, після чого проникли в середину приміщення, звідки таємно викрали: 500 г кави « Експрессо», вартістю 220 гривень; 500 г кави « Якобс», вартістю 180 гривень; трилітрову банку, вартістю 7,50 гривень; пластикову кришку, вартістю 3 гривні; 3 кілограми меду різнотрав`я, вартістю 140 гривень за кілограм, на загальну суму 420 гривень. сумку із рибальськими снастями, вартістю 270 гривень; рибальський спінінг, вартістю 175 гривень, якими розпорядилися на власний розсуд.
Після цього, неповнолітній ОСОБА_7 , за допомогою ключів, які він знайшов в подвір`ї дачного господарства, відкрив навісний замок на вхідних дверях гаража, та разом із ОСОБА_11 проникли в середину приміщення, звідки таємно викрали: бензопилу «HOUSEGARDEN» в комплекті, вартістю 1750 гривень; шліфувальну машинку «SHTURM», вартістю 1300 гривень; магнітолу « Піонер», вартістю 1150 гривень; домкрат, вартістю 350 гривень; бензопилу «STILL», вартістю 1250 гривень, якими розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 7075,50 гривень.
В один з днів вересня 2017, неповнолітній ОСОБА_7 дізнався, що в підсобному приміщенні дачного господарства ОСОБА_19 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , зберігається автомобіль марки «Мазда 323» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 і у нього виник умисел на крадіжку газобалонного устаткування з вище вказаного автомобіля.
Після цього, в один із днів вересня 2017 року, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, прийшов до дачного господарства ОСОБА_19 , яке розташоване по АДРЕСА_2 та за допомогою металевого лома, якого знайшов в подвір`ї, зірвав навісний замок на вхідних дверях підсобного приміщення, після чого 22.09.2017 у вечірній час запропонував ОСОБА_12 спільно вчинити крадіжку газобалонного устаткування.
В цей же день, близько 20 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, разом прийшли до дачного господарства ОСОБА_19 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де через відкриті вхідні двері підсобного приміщення разом проникли в середину будівлі, звідки таємно викрали: газобалонне устаткування, вартістю 2400 гривень; динаміки «SONYTSGT 6925», вартістю 85 гривень; динаміки «DIGDSE 630», вартістю 60 гривень; колесо до мотоцикла марки «ІЖ», вартістю 275 гривень, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 2820 гривень.
01.10.2017 в обідню пору неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, проходячи повз ТОВ «Білоскло», яке знаходиться по вул. Центральній, 59, в смт.Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, біля приміщення колишньої котельні побачив кабель марки ВВГ 4 х 1,5, який належить МП «БілКом» і у нього виник умисел на крадіжку даного кабелю.
В цей же день близько 14 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, повторно, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, через вікно проник в середину приміщення колишньої котельні, яка належить ТОВ «Білоскло» і розташована по вулиці Центральній, 59 в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, звідки таємно викрав 150 м кабелю марки ВВГ 4 х 1,5, вартістю 30 гривень за метр, який належить МП «БілКом» та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв МП «БілКом» матеріальну шкоду на загальну суму 4500 гривень.
16.11.2017, близько 15-00 год. неповнолітній ОСОБА_7 , познайомився з ОСОБА_20 з яким в подальшому відпочивали у кафе-барі, що розташований в гастрономі «24 Години» по вул. Великій Житомирській в м. Радомишль Житомирської області. Потерпілий ОСОБА_20 повідомив неповнолітньому ОСОБА_7 про те, що йому необхідно придбати мобільний телефон і ОСОБА_7 погодився йому допомогти. Разом вони пішли до магазину мобільних телефонів ФОП ОСОБА_21 , що розташований на Соборному Майдані в м. Радомишль Житомирської області, де ОСОБА_20 придбав мобільний телефон «Fly FS508 Cirrus 6». Так як продавцю необхідно було оформити відповідні документи на вказаний мобільний телефон, неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_20 вирішили випити та розпити ще спиртного і разом вони пішли до вказаного вище кафе-бару, де продовжували розпивати спиртне.
Під час розпиття алкогольних напоїв, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння придбаним ОСОБА_20 мобільним телефоном «Fly FS508 Cirrus 6». Реалізуючи даний злочинний намір, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_20 , діючи умисно, враховуючи сприятливу обстановку, а саме те, що ОСОБА_20 знаходився на підпитку, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, повторно, ОСОБА_7 повідомивши ОСОБА_20 неправдиву інформацію, а саме про те, що він піде та забере в магазині придбаний ним мобільний телефон, залишив останнього в кафе-барі, а сам пішов до магазину та забрав у продавця мобільний телефон «Fly FS508 Cirrus 6», вартістю 1225 гривень, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд , чим спричинив потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 1225 гривень.
26.11.2017 близько 01 години неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, достовірно знаючи, що в будинку ОСОБА_22 , який розташований по АДРЕСА_3 , відсутній господар, вхідні двері в будинок не замкненні і в будинку на підзарядці знаходиться мобільний телефон марки «NOKIA», вирішив вчинити його крадіжку.
Відразу ж після цього, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, прийшов до господарства ОСОБА_22 , який розташований по АДРЕСА_3 , де через відкриті вхідні двері проник в середину приміщення будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «NOKIA Dual Sim», вартістю 799 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Київcтар», вартістю 25 гривень, на мобільному рахунку якого кошти були відсутні та флеш-карта пам`яті на 4 гигабайт, вартістю 185 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 1009 гривень.
01.01.2018, близько 18 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_7 , 2001 року народження, знаходячись на вул. Центральній в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, неподалік від місцевого будинку культури, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав сварку із присутнім ОСОБА_23 , в ході якої у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.
Одразу після цього, неповнолітній ОСОБА_7 ,2001 року народження, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи протиправність вчиняємих дій, руками та ногами наніс 3 4 удари по різним частинам тіла ОСОБА_23 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, тулубу, які мають ознаки легкого ступеню важкості та закритого перелому лівої малогомілкової кістки в ділянці н/3, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення поданої прокурором апеляційної скарги та залишення без задоволення апеляційної скарги, поданої обвинуваченим, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого та покладався на розсуд колегії суддів, щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за обставин, наведених у вироку ґрунтується на зібраних по кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах оцінених в сукупності, а його дії за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122, ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України, кваліфіковані правильно і ніким з можливих апелянтів не оспорюються.

Відповідно до роз?яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 року та № 11 від 6 листопада 2009 р.), п. 25, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.
Вказаних роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України районний суд не дотримався.
Як обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, призначаючи обвинуваченому покарання суд не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

З вироку суду видно, що суд призначив ОСОБА_7 покарання спочатку за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України, затим - за правилами ст. 71 КК України, а остаточне призначив обвинуваченому до відбуття покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Крім цього, призначаючи ОСОБА_7 покарання за кожною статтею КК України суд послався на ст.102 КК України, що на думку колегії суддів, є зайвим.

Також, призначаючи обвинуваченому покарання суд у вироку не зазначив конкретну дату з якої починається строк відбуття його покарання, а лише послався на те, що строк відбуття обвинуваченому покарання слід рахувати з часу його фактичного затримання, відповідно до вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.12.2018 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду змінити, та призначити ОСОБА_24 покарання з дотриманням, роз?яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 року та № 11 від 6 листопада 2009 р.), п. 25., а саме: за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України, затим за правилами ч.4 ст. 70 КК України, а до відбуття призначити обвинуваченому остаточне покарання, відповідно до ст. 71 КК України.Також, колегія суддів вважає за необхідне виключити з вироку посилання суду на ст.102 КК України, оскільки таке посилання на думку колегії суддів є зайвим, та вказати, що строк відбуття покарання ОСОБА_25 слід рахувати з 17.05.2018 року.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував, що він раніше судимий, вчинив низку злочинів, які відносяться до категорії невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжкі злочини у неповнолітньому віці, щиро розкаявся, негативно характеризується за місцем проживання, а тому призначив йому покарання в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122, ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України у виді позбавлення волі.Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення про, що зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про зменшення розміру моральної шкоди, то вони є необгрунтованими.

З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_17 заявила по кримінальному провадженню цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на свою користь 20 000 грн. моральної шкоди.

Районний суд її позовні вимоги задовольнив частково, стягнув на її користь 2000 грн. моральної шкоди.Рішення суду в цій частині, є належно мотивованим, з ним погоджується колегія суддів.Підстав для зменшення розміру моральної шкоди, колегія суддів не знаходить.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України на підставі ч.4 ст. 289 КК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що після вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України ОСОБА_7 добровільно заявив правоохоронним органам про вчинені ним злочини, повернув власникам транспортні засоби та відшкодував заподіяні збитки.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України , колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.10.2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.

В порядку ст. 404 ч.2 КПК України виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на ст. 102 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.125 КК України у виді 45 діб арешту;

- за ч.1ст.122 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 , призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.10.2019 року, покаранням, призначеним за вироком Коростишівського районного суду від 27.12.2018 року призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до покарння призначеного за даним вироком суду частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду від 11.01.2017 року та остаточно призначити обвинуваченому до відбуття покарання у 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 17.05.2018 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення її копії.
Судді :