Провадження № 1-кс/201/3767/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001820 від 25.10.2020 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого менеджером з адміністративних питань у фізичної особи підприємця ОСОБА_7 , раніше не судимого, неодруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001820 від 25.10.2020 року за ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України.

У вищезазначеному клопотанні, стороною обвинувачення зазначено про те, що 25.10.2020 року приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , прибули до КЗО "СЗШ №83" за адресою: м. Дніпро, вул. Недєліна, 1, де перебуваючи на першому поверсі вказаної адміністративної будівлі, достовірно усвідомлюючи, що це є громадським місцем, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що виразились у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності в громадських місцях, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитись таким чином у зухвальстві, неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу до існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки у суспільстві, усвідомлюючи що їх дії публічні, та діючи групою осіб почали безпричинно та грубо виражатися нецензурною лайкою.

Далі, продовжуючи свої умисні хуліганські дії, діючи групою осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , не припиняючи нецензурної лайки, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці і їх дії є очевидними для оточуючих, провокуючи конфлікт між особами котрі перебували поруч, та не реагуючи на намагання сторонніх осіб їх заспокоїти та припинити злочинні дії, та недопустимість такої поведінки в громадському місці тобто на території КЗО "СЗШ №83, поводили себе зухвало та з винятковим цинізмом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної не поваги до суспільства, шляхом відривання ручки та злому механізму замка пошкодили міжкімнатні металопластикові двері, які перебувають у власності КЗО «СШ№83»

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Крім того, 25.10.2020 року у приміщенні КЗО «СЗШ №83» за адресою: м. Дніпро, вул. Недєліна, 1, була розміщена виборча дільниця № 121218 територіального виборчого округу № 27 з метою функціонування на місцевих виборах України 2020 року.

Відповідно до п. 9 ст. 118 Виборчого кодексу України за 5 хвилин до 20.00 години голова вказаної дільничної виборчої комісії оголосив про закінчення голосування та зачинення виборчої дільниці о 20.00 годині. Після виходу з приміщення для голосування останнього виборця, приміщення дільниці було зачинено і в ньому залишилися лише члени виборчої комісії та особи, які згідно з Виборчим кодексом України мали право бути присутніми на засіданні виборчої комісії.

Відповідно до п. 8 ст. 36 Виборчого кодексу України на засіданнях виборчої комісії, у тому числі при підрахунку голосів та встановленні результатів голосування, на виборчій дільниці в день виборів чи в день повторного голосування у приміщенні, де проводиться голосування, мають право бути присутніми без дозволу чи запрошення відповідної комісії лише члени Центральної виборчої комісії, працівники Секретаріату Центральної виборчої комісії та Служби розпорядника Державного реєстру виборців, посадові особи відповідного територіального та регіонального представництва Центральної виборчої комісії, члени виборчих комісій вищого рівня, кандидати на відповідних виборах, їх довірені особи, уповноважені особи партій (організацій партій) - суб`єктів відповідного виборчого процесу, офіційні спостерігачі від кандидатів, партій (організацій партій) (не більше однієї особи від одного кандидата, однієї партії (організації партії), офіційні спостерігачі від громадських організацій, які отримали дозвіл мати офіційних спостерігачів на відповідних виборах (не більше ніж двох осіб від однієї громадської організації), а також офіційні спостерігачі від іноземних держав і міжнародних організацій, представники засобів масової інформації (не більше двох осіб від одного засобу масової інформації).

Так, 25.10.2020 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували у приміщенні КЗО «СЗШ №83» за адресою: м. Дніпро, вул. Недєліна, 1, біля приміщення, де розміщена виборча дільниця № 121218 територіального виборчого округу № 27, яка відповідно до вимог Виборчого кодексу України, була зачинена для підрахунку голосів виборців.

Усвідомлюючи що вказана дільниця вже зачинена згідно вимог чинного законодавства, у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання здійсненню виборчого права та завдання шкоди виборчим права громадян України в тому числі особам, які забезпечують реалізацію виборчих прав громадян, а саме членів виборчих комісій, поєднаний з примушуванням, реалізуючи який вони попередньо домовились між собою про спільне вчинення злочину, та розподілили ролі у скоєнні злочину.

Далі, ОСОБА_8 , не будучи особою, яка згідно п. 8 ст. 36 Виборчого кодексу України, може бути присутня під час засідання виборчої комісії, підрахунку голосів та встановленні результатів голосування на виборчій дільниці в день де проводиться голосування, а також не маючи дозволу чи запрошення відповідної комісії згідно відведеної йому ролі, після скоєння попередньо вчинених хуліганських дій, бажаючи ускладнити або взагалі унеможливити виконання роботи направленої на підрахунок голосів виборців, попередньо розподіливши ролі між собою, згідно яких, ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, поєднано з примушуванням у вигляді здійснення протиправного психічного впливу на роботу членів виборчої комісії, що виразилися у попередньо вчинених хуліганських діях та пошкодженні майна.

Після чого, ОСОБА_4 слідкував за обстановкою в приміщенні КЗО «СЗШ №83», а ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, шляхом здійснення протиправного психічного впливу на роботу членів виборчої комісії, що виразилися у попередньо вчинених хуліганських діях та пошкодженні майна, продовжуючи незаконно перебувати на території виборчої дільниці № 27, та вчинював протиправний психічний вплив на членів виборчої комісії, поєднаний з примушуванням, що унеможливило виконання своїх повноважень суб`єктами виборчого процесу, що були задіяні 25.10.2020 року на виборчій дільниці № 121218 територіального виборчого округу № 27 з метою функціонування на місцевих виборах України 2020 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст.157 КК України, а саме: перешкоджання діяльності іншого суб`єкта виборчого процесу при виконанні ними своїх повноважень та здійсненні своїх прав, поєднане з примушуванням та пошкодженням майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ст. 177 КПК України, саме: ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні нетяжкого і тяжкого злочинів, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до семи років позбавлення волі, а також ризики того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на свідків, іншого підозрюваного, експерта у цьому кримінальному провадженні, а також перешкодити кримінальному провадженні іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, сукупність яких свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначивши про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України та ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, прокурор просив задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України, відсутність достатніх доказів, які б вказували на наявність хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і зазначених у наданому клопотанні, а також особу підозрюваного ОСОБА_4 , який позитивно характеризується, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, оскільки здійснює догляд за непрацездатною бабусею, у зв`язку із чим, захисник просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у судовому засіданні слідчому судді була надана письмова заява ОСОБА_7 , а також оголошена усна заява від ОСОБА_9 , у яких останні, в порядку ст. 180 КПК України, висловили намір бути поручителями ОСОБА_4 , забезпечивши виконання підозрюваним покладених на нього, відповідно до ст. 194 КПК України, обов`язків, а також явку підозрюваного до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу. У зв`язку з цим, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки.

Підозрюваний ОСОБА_4 , а також його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки із визначенням ОСОБА_7 і ОСОБА_9 поручителями, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання поручителів про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та наполягав на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши учасників кримінального провадження, а також ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя доходить до наступних правових висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001820, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року, за попередньою правовою кваліфікацією злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України, зокрема, за фактами грубого порушення громадського порядку і перешкоджання діяльності виборчої комісії, яке мало місце 25 жовтня 2020 року близько 21.10 години на виборчій дільниці № 121218 територіального виборчого округу № 27, розташованої у приміщенні КЗО «СЗШ № 83» за адресою: м. Дніпро, вул. Недєліна, 1.

25 жовтня 2020 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваною у вчиненні злочину від 26 жовтня 2020 року.

26 жовтня 2020 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001820 від 25.10.2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 3 ст. 157 КК України, тобто у перешкоджанні діяльності іншого суб`єкта виборчого процесу при виконанні ними своїх повноважень та здійсненні своїх прав, поєднане з примушуванням та пошкодженням майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також ч. 2 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за кожним із цих злочинів.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: рапортом т.в.о. командира роти № 2 батальйону № 2 УПП у Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 25.10.2020 року; протоколом огляду місця події від 25.10.2020 року і фотознімками до нього; протоколом огляду відеозапису від 26.10.2020 року.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

В той же час, що стосується підозри органу досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання не містять в собі достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою фактів того, що ОСОБА_4 разом з іншим співучасником, перебуваючи біля виборчої дільниці, вчиняли хуліганські дії і пошкоджували майно навчального закладу саме з метою перешкоджання діяльності суб`єкта виборчого процесу при виконанні ними своїх повноважень, а також здійснювали ці дії з примушуванням будь-якої особи, як зазначено у підозрі, оскільки в матеріалах клопотання взагалі відсутні протоколи допитів свідків членів виборчої дільниці, які б підтвердили або спростували висунуту підозру щодо дійсного перешкоджання діями підозрюваного ОСОБА_4 їх діяльності шляхом примушування до вчинення певних дій, при цьому, інші, долучені до матеріалів цього клопотання процесуальні документи, не підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в цій частині, що вказує на її очевидну необґрунтованість.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри тільки щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду , оскільки з матеріалів клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, належить до категорії нетяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до чотирьох років, у зв`язку із чим, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже наведені вище обставини у сукупності надають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя також погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує передбачену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що свідків у цьому кримінальному провадженні ще не допитано, слідчий суддя не виключає можливість того, що підозрюваний ОСОБА_4 потенційно зможе незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою наданих ними свідчень в його інтересах.

Водночас, доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, а саме ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; ризик перешкоджання кримінальному провадження іншим чином; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. У зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри тільки щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме, можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, однак не доведено наявність інших ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо ОСОБА_4 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, у зв`язку з чим, є підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється з врахуванням вищевикладеного, у вчиненні нетяжкого злочину, за який КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до чотирьох років, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також майнового стану останнього, слідчий суддя не вважає за можливе застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави.

Беручи до уваги позитивну характеристику підозрюваного ОСОБА_4 та наявність доведених ризиків, слідчий суддя вважає занадто суворим застосування до підозрюваного запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням свободи пересування підозрюваного, тобто домашнього арешту.

Враховуючи, що в судовому засіданні було надано письмове та оголошено усне зобов`язання, в порядку ст. 180 КПК України, в якому дві особи, що на переконання слідчого судді заслуговують на довіру, висловили намір бути поручителями ОСОБА_4 , забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього, відповідно до ст. 194 КПК України обов`язків, а також забезпечувати явку ОСОБА_4 до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу, з врахуванням позитивної характеристики підозрюваного, його віку і стану здоров`я, постійного місця проживання і роботи, міцних соціальних зв`язків з огляду на здійснення догляду за непрацездатною бабусею, та підтверджених ризиків у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України», заява № 33579/04 п. 62, в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Крім того, слідчий суддя, обираючи до підозрюваного ОСОБА_4 такий запобіжний захід, як особисту поруку, вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 180, 183, 184-187, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 296 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Визначити поручителями таких осіб:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичної особи-підприємця;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонера МВС України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0001820 від 25.10.2020 року;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0001820 від 25.10.2020 року;

6) здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків визначити до 26 грудня 2020 року.

Поручителі поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків.

Зобов`язати поручителів за необхідності доставити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Роз`яснити поручителям, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 3 ст. 157 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк п`ять років; ч. 2 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Поручителі можуть відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою їх відповідальність. У такому разі вони забезпечують явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

Роз`яснити поручителям, що у разі невиконання поручителями взятих на себе зобов`язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від п`яти до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0001820 від 25.10.2020 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.30 годині 29 жовтня 2020 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1