КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/911/2020 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 щодо звільнення ОСОБА_8 від покарання за вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 27.10.2008 у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України, залишено без задоволення.

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що засуджений ОСОБА_8 ухилявся від відбування покарання, тривалий час (з 2012 року по 2019 рік) перебуваючи на території іншої держави та був поміщений до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» одразу після повернення в Україну 09.07.2019, а тому строки давності, передбачені п.3 ч.1 ст.80 КК України з урахуванням положень ч.3 ст. 80 КК України, не закінчилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 27.10.2008, який постановою Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 31 серпня 2009 року скасовано іспитовий строк тривалістю два роки та направлено ОСОБА_8 для відбування покарання строком 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Вважає прийняте судом рішення незаконним та необгрунтованим, оскільки з 27.10.2008 по 09.07.2019 (день фактичного затримання ОСОБА_8 ) на території Королівства Бельгія минуло 10 років 8 місяців і 13 днів, що є строком більшим, ніж строк давності виконання вироку.

Вважає, що судом не враховано те, що ОСОБА_8 з часу його засудження перебував на території України та не ухилявся від виконання вироку, іспитовий строк пройшов; на території Королівства Бельгії перебував з 2012, а в 2014 році дізнався, що має невідбутий строк покарання в Україні у виді позбавлення волі і щодо нього застосувалась процедура екстрадиції в Україну, однак у його видачі було відмовлено судом Королівства Бельгії, а в подальшому 09.07.2019 без складання відповідних документів його було затримано та направлено до слідчого ізолятора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який проти неї заперечував, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 27 жовтня 2008 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Постановою Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 31 серпня 2009 року скасовано іспитовий строк, призначений вищевказаним вироком та прийнято рішення про направлення ОСОБА_8 для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з оголошенням розшуку останнього. Крім того, в постанові вказано, що строк покарання слід відраховувати з моменту фактичного затримання засудженого.

Як встановлено вказаною постановою, ОСОБА_8 ухилявся від відбування покарання, зокрема 27.10.2008 засуджений зобов`язався протягом 1-го місяця з моменту ухвалення вироку з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання, однак станом на час ухвалення постанови від 31.08.2009, в інспекцію не являвся, а примусовий привід щодо неього не був виконаний, оскільки засуджений за встановленою адресою адресою не проживав.

Відповідно до ч.3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Оскільки, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_8 тривалий час з 2012 року по 2019 рік перебував на території іншої держави, а до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» був поміщений одразу після повернення в Україну 09.07.2019, строки давності, передбачені п.3 ч.1 ст.80 КК України з урахуванням положень ч.3 ст. 80 КК України, не сплили, а отже доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є необґрунтованими.

При перевірці судового рішення істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, не встановлено, з огляду на що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року як законна і обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 щодо її скасування без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4