Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1418/20
№ провадження 1-кп/541/223/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.08.2020 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст. 382 КК України до штрафу на користь держави в сумі 8500 грн.,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

встановив:
01.07.2020 близько 14 год. 00 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння №19 в м. Миргороді по вул. Старосвітській поблизу перехрестя з вул. Андрєєва, Полтавської області, помітив транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen» модель « Passat B3 1.8», 1989 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що фактичний володілець автомобіля та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, підійшов до автомобіля марки «Volkswagen» модель «Passat B3 1.8», 1989 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , де за допомогою невстановленого знаряддя, шляхом злому, пошкодив замок водійських дверцят, проник в середину салону автомобіля, який використовується фактичним володільцем для тимчасового зберігання матеріальних цінностей, звідки викрав два кухонні ножі, вартість одного ножа 50 грн. 00 коп., загальною вартістю 100 грн. 00 коп., зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Xiaomi», вартістю 100 грн. 00 коп., набір шестигранних ключів «SIGMA», вартістю 120 грн. 00 коп., належні потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 за допомогою важеля із середини салону автомобіля відчинив капот, звідки таємно викрав з моторного відсіку зазначеного транспортного засобу акумуляторну батарею марки « FORSE 60» 6СТ-60А, вартість якої відповідно до висновку експерта становить 1104 грн. 68 коп., належу потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1424 грн. 68 коп.

Свою вину в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю. Пояснив, що в 01 липня 2020 року в денний час проходив по вулиці м. Миргорода та помітив автомобіль в салоні якого була пляшка кока-коли. Вирішив викрасти майно з салону автомобіля. Відкрив дверцята салону автомобіля, чим саме не пам`ятає, звідки забрав майно зазначене в обвинувальному акті, а потім з відсіку капоту викрав акумуляторну батарею. З викраденим майном залишив місце вчинення злочину. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 01 липня 2020 року перебував в м Миргороді та належний йому автомобіль залишив біля будинку по вул.. Старосвітській. Повернувшись до автомобіля близько 14 год. виявив, що дверцята автомобіля відчинені та зникла акумуляторна батарея та інше майно. Про подію повідомив працівників поліції.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він обвинувачується, та положень ст. 349 КПК України, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де він визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд приймає їх до уваги як такі, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши, згідно ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, в порядку ст. 66 КК України визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КПК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення та після його вчинення, обставини що пом`якшують його покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, який характеризується за місцем проживання задовільно, що підтверджується характеристикою з місця проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебував, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, кількість та вартість викраденого ним майна, позицію потерпілого.

За викладених вище обставин, суд вважає, що виправлення даного обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349; 368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

На підставі ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Даний вирок суду та вирок Миргородського міськрайонного суду від 13 серпня 2020 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Речовим доказом по справі акумуляторною батареєю марки марки « FORSE 60» 6СТ-60А, яка перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд.

Процесуальні витрати по справі в сумі 817,25 грн. ( вісімсот сімнадцять гривень двадцять п`ять копійок), які пов`язані із залученням експерта, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_6