УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2020 Справа №607/12237/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання, в приміщенні зали суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 16 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 16 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор клопотав про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звертаючи увагу на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу і тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_3 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечили, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, на даний час допитані потерпілі, досліджені матеріали провадження, а тому відсутні ризики впливу на учасників кримінального провадження.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні даного питання суд враховує, що ОСОБА_3 є неодноразово судимим, обвинувачується у вчиненні злочинів повторно, а тому суд вважає, що останній може продовжувати займатися злочинною діяльністю.

З огляду на санкції статей обвинувачення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може ухилятися від суду та продовжити злочинну діяльність.

На думку суду вище перелічені ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання обвинуваченого під вартою, як виключну міру запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 26 грудня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати начальникові СІЗО м. Чорткова для виконання в частині дії запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1