У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008801 від 23 листопада 2019 року, про арешт майна,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

19 січня 2021 року до Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання начальника слідчого відділення Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 10 січня 2020 року, про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .

Клопотанням обґрунтоване тим, що у вересні 2019 року у невстановлений спосіб та від невставлених осіб отримали інформацію, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті, а саме до 17.05.2019 року проживав ОСОБА_5 , який зловживав алкогольними напоями. Після смерті останнього в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 залишились проживати його дружина ОСОБА_6 , її донька ОСОБА_7 , які також зловживали алкогольними напоями, та які, на думку учасників групи не мали права на таке майно, оскільки не були зареєстрованими у вказаній квартирі та не вступали у спадкові права, тому згідно свого соціального статусу, будучи соціально незахищеними особами, ідеально підходили для вчинення учасниками організованої групи, відносно них кримінального правопорушення, а саме заволодіння нерухомим майном.

Таким чином, учасники групи вирішили заволодіти однокімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 30,40 кв.м. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою отримання безперешкодного доступу до вказаної квартири, за сприяння невстановлених осіб, які представились працівниками ЖРЕО, орієнтовно наприкінці вересня 2019 року, повідомили вказаним особам ( ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ) неправдиву інформацію про те, що квартира відійшла в дохід держави, та вони мають її негайно звільнити. В подальшому, керуючись необізнаністю останніх стосовно наявних у них прав на нерухоме майно та можливості реалізації такого права, щодо отримання права власності та реєстрації права власності на нерухоме майно, здійснили перевірку вказаного об`єкту нерухомого майна та дізнались, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Діючи по заздалегідь розробленому плану, який був відомий всім учасникам групи, ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_9 виступити в ролі власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи при цьому паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий 10.11.1998 Міським відділом №2 Білоцерківського МУ РУМВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_10 , з власною фотокарткою, під час укладення фіктивного договору купівлі-продажу зазначеної вище квартири (без наміру набувати майнових прав на квартиру та сплати грошових коштів), з іншою особою, яка буде залучена ОСОБА_11 в ролі покупця квартири. В подальшому, вказана особа, яка буде залучена в якості покупця, мала реалізувати вказану квартиру добросовісним набувачам. Грошові кошти, які в майбутньому будуть отримані під час реалізації квартири, що стала об`єктом злочинного посягання, мали стати грошовою винагородою співучасників.

Отримавши згоду ОСОБА_9 на вчинення вказаного злочину, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_12 , виготовила пакет завідомо підроблених правовстановлюючих документів на квартиру, а саме:

- свідоцтво про право власності на житло на ім`я ОСОБА_10 , нібито видане 18.06.2004 року відділом приватизації державного житлового фонду ІНФОРМАЦІЯ_1 (незважаючи на те, що квартира знаходиться в Оболонському районі м.Києва);

- реєстраційне посвідчення № НОМЕР_2 , нібито видане Київський міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про реєстрацію права власності, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_10 ;

- інформаційну довідку БТІ № КВ-2019 №25068 від 07.05.2019 року про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_10 , на якій містився відтиск печатки Київського міського бюро технічної інвентаризації;

- технічний паспорт на вказану квартиру, нібито виготовлений ФОП ОСОБА_13 станом на 12.08.2017 року, на якому міститься відтиск печатки Київського міського БТІ;

- довідку за вих. № 1523 від 02.09.2019 року щодо реєстрації місця перебування (проживання) осіб про відсутність зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , на якій був проставлений відтиск кутового штампу відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, відтиск печатки «Для довідок» відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації (незважаючи на те, що квартира знаходиться в Оболонському районі м.Києва);

- а також підробила паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий 10.11.1998 Міським відділом №2 Білоцерківського МУ РУМВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_10 , шляхом вклеювання до нього фотокарток ОСОБА_9 .

В свою чергу, ОСОБА_11 , на виконання злочинного плану, залучив до вчинення вказаного злочину ОСОБА_14 , який мав виконати роль покупця вказаної квартири, не сплачуючи при цьому будь-яких грошових коштів, та за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США, які мали бути передані після реалізації квартири добросовісним набувачам. Разом з тим, ОСОБА_14 не був поставлений до відома про злочинні наміри осіб, походження такого майна, а також те, що під час укладення договору будуть використовуватись підроблені документи, так як ОСОБА_11 повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що вказану квартиру він купує для себе, але не може провести оформлення, так як при цьому будуть сплачуватись високі податки.

В подальшому, 30 вересня 2019 року в ході телефонної розмови, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_9 (який виконував роль першого власника нерухомого майна та використовував паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 з власною фотокарткою), що з метою проведення переоформлення квартири, що стала об`єктом злочинного посягання, йому потрібно прибути до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 для, укладення завідомо фіктивного (удаваного) договору купівліпродажу квартири, а саме без отримання грошових коштів та виключно з метою переходу майнових прав на квартиру на ОСОБА_14 .

З метою попередньої підготовки договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_8 надіслала на один із месенжерів помічнику приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 фотознімки заздалегідь виготовлених нею фіктивних підроблених правовстановлюючих документів на квартиру, що стала об`єктом злочинного посягання, фотокартки документів майбутніх покупця та продавця.

Разом з тим, в процесі підготовки до вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 з метою замовлення та отримання звіту про оцінку нерухомого майна звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ПП «Світлиця нова», директором якого є ОСОБА_16 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , оплатила коштами, які надав їй ОСОБА_11 , та отримала висновок про оцінку майна від 30.09.2019 року за заниженою ринковою вартістю в розмірі 201 177 гривень, з метою зменшення в подальшому обов`язкових платежів під час проведення державної реєстрації договору купівлі-продажу. Одночасно з цим, ОСОБА_8 домовилась зі ОСОБА_16 про те, що вказаний звіт про оцінку майна (за заниженою вартістю) він не буде реєструвати в Єдиній базі звітів про оцінку.

В подальшому, цього самого дня, тобто 30.09.2019 року, за вказівкою та під контролем ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , ОСОБА_9 (який мав представитись та використати підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 з вклеєною власною фотокарткою) та ОСОБА_14 (який не був поставлений до відома про злочинні плани групи осіб), видаючи себе за власника та покупця квартири, прибули до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 . В свою чергу ОСОБА_8 перебуваючи біля офісу приватного нотаріуса ОСОБА_15 , провела інструктаж ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , щодо відповідей на можливі питання, які будуть задаватись нотаріусом, а також передала ОСОБА_9 (який мав представитись та використати паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 з власною фотокарткою) пакет виготовлених нею напередодні завідомо підроблених документів на право власності на квартиру, яка стала об`єктом злочинного посягання.

Перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_15 , ОСОБА_9 (який представлявся ОСОБА_10 , та використовував підроблений паспорт громадянина на ім`я ОСОБА_10 з вклеєною власною фотокарткою) передав приватному нотаріусу приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , отриманий від ОСОБА_8 пакет завідомо підроблених документів на право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що стала об`єктом злочинного посягання.

Разом з тим, приватний нотаріус ОСОБА_15 , підготував та передав для підписання ОСОБА_14 та ОСОБА_9 (який видавав себе за ОСОБА_10 ) примірники договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, в ході підготовки до підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 (який видавав себе за ОСОБА_10 ) та ОСОБА_14 підтвердили факт того, що розрахунок за вказаним договором вони провели до підписання вказаного договору, що було відображено в п. 5 зазначеного договору, хоча будь-яких коштів не передавали.

Таким чином, ОСОБА_9 (який представлявся ОСОБА_10 , та використовував підроблений паспорт громадянина на ім`я ОСОБА_10 з вклеєною власною фотокарткою), не маючи ніяких правових підстав на розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , видаючи себе за власника квартири, а також ОСОБА_14 (який не був поставлений до відома про злочинні плани групи осіб), який виконував відведену йому роль покупця квартири, проставили свої підписи на примірниках договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2019 року та інших документах. Цього самого дня приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , було посвідчено фіктивний договір купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , внаслідок чого останній набув майнових прав на вказану квартиру.

Внаслідок злочинних дій учасників групи, квартира за адресою АДРЕСА_1 , вартість якої згідно висновку оціночно-будівельної експертизи станом на 30.09.2019 становила 530 946 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вибула з власності законних власників, та останнім завдано матеріальних збитків у великому розмірі, та перейшла у власність ОСОБА_14 .

В подальшому, після підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 надала вказівку ОСОБА_17 підшукати покупців на вказану квартиру, розмістивши відповідні оголошення в мережі інтернет, зокрема на сайті безкоштовних оголошень «OLX», зазначивши при цьому оговорену організаторами групи ціну. Розміщуючи вказане оголошення, ОСОБА_17 прикріпила фотознімки квартири, які не відповідали реальним. В свою чергу ОСОБА_17 , розмістивши відповідні оголошення на спеціалізованих інтернет-ресурсах, розпочала пошук покупців. В період часу з 30.09.2019 року до 25.10.2019 року вказане оголошення зацікавило кількох осіб, які здійснили перегляд квартири, проте реальне бажання придбати вказану квартиру, після організованого ОСОБА_17 перегляду, висловила тільки ОСОБА_18 .

Після того як ОСОБА_18 висловила бажання придбати квартиру, ОСОБА_8 наказала ОСОБА_17 вжити всіх заходів та схилити ОСОБА_18 до укладення договору купівлі-продажу квартири у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , з яким у ОСОБА_8 існувала попередня домовленість про проведення оформлення договорів купівлі-продажу саме у нього, повідомивши при цьому ОСОБА_18 вигадану та неправдиву інформацію про те, що власник квартири, тобто ОСОБА_14 працює в м.Біла Церква Київської області, та йому зручно оформити договір саме в м.Біла Церква.

Укладення договору купівлі-продажу було заплановано на 28.10.2019 року в офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 . Так, у визначений час, ОСОБА_11 доставив ОСОБА_14 на місце укладення угоди, тобто до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , офіс якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, в процесі підготовки до вчинення вказаного злочину, а саме відчуження майна добросовісним набувачам, з метою заволодіння грошовими коштами останніх, ОСОБА_8 з метою замовлення та отримання звіту про оцінку нерухомого майна цього самого дня звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ПП «Світлиця нова», директором якого є ОСОБА_16 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , оплатила коштами, які надав їй ОСОБА_11 , та отримала висновок про оцінку майна за ринковою вартістю в розмірі 539 420 гривень.

Крім того, в процесі підготовки до вчинення злочину, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , маючи на руках офіційні правовстановлюючі документи на право власності на майно (тобто договір купівлі-продажу квартири від 30.09.2019 року), додатково виготовила довідку за вих. № 13450 від 25.10.2019 року щодо реєстрації місця перебування (проживання) осіб про відсутність зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , на якій був проставлений відтиск кутового штампу відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, відтиск печатки «Для довідок» відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації (незважаючи на те, що квартира знаходиться в Оболонському районі м.Києва).

28.10.2019 року, ОСОБА_8 , боячись завчасного викриття, провела інструктаж ОСОБА_14 та зазначила, що відповідати на питання, які можуть ймовірно поставити покупці буде ОСОБА_17 після чого ОСОБА_14 (який не був поставлений до відома про злочинні плани організованої групи) спільно та під контролем ОСОБА_17 , яка виконувала відведену їй роль брокера продавця, пройшли до офісу приватного нотаріуса Білоцеркіського міського нотаріального округу ОСОБА_15 .

Перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_15 , ОСОБА_8 передала приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , які до цього постійно зберігались у неї.

Разом з тим, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , підготував та передав для підписання ОСОБА_14 та покупцю ОСОБА_18 примірники договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, що належали ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (який не був поставлений до відома про злочинні плани організованої групи) дочекались доки нотаріус ОСОБА_15 підготує та передасть для підписання примірники договору купівлі-продажу, чим продовжили вводити в оману покупця ОСОБА_18 , щодо наявних у них законних прав на відчуження квартири. У подальшому нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , який зареєстровано в реєстрі за № 1353.

Цього самого дня, ОСОБА_8 , яка видавала себе за сестру власника, тобто ОСОБА_14 , були отримані грошові кошти в сумі 427890 гривень від ОСОБА_18 за реалізацію вказаної кватири згідно умов вказаного договору, таким чином останній були завдані матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_8 у складі організованої групи разом з ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , шляхом обману, використовуючи підроблені офіційні документи, заволоділи грошовими коштами в сумі 427 890 гривень, що належать ОСОБА_18 , яка в 250 більше разів перевищує неоподаткований розмір доходів громадян, тобто у великому розмірі.

У зв`язку з чим, 10.12.2019 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві винесено постанову про визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., на праві приватної власності зареєстрованої за ОСОБА_18 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 28.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 1353, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з тим встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 не приватизована, відповідно належить до комунальної власності міста.

У вказаній квартирі до дня смерті проживав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, квартиру за вказаною ОСОБА_5 був квартиронаймачем вказаної квартири спільно з його першою (покійною нині) дружиною, проте вказана квартира не є приватизованою.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 172 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна, так як існують ризики відчуження майна до прийняття судом рішення.

Вислухавши доводи слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт майно, шляхом заборонивши розпорядження майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання начальника слідчого віділення Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити

Накласти арешт на майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на даний час на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 28.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 1353, зареєстрована за ОСОБА_18 , шляхом заборони розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: