Дата документу 01.10.2020 Справа № 311/2665/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/2665/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1072/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01жовтня 2020 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого СВ Василівського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України),

за участю заявника ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням Василівського районного суду Запорізької області.

Заявник ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого СВ Василівського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді, не охоплюється переліком рішень, дій та бездіяльності, які перелічені в частині 1 статті 303 КПК України, та можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 24 липня 2020 року, за наслідками розгляду попередньої скарги на бездіяльність слідчого СВ Василівського ВП, слідчим суддею Василівського районного суду ОСОБА_7 ухвалено рішення такого змісту:

«Скаргу задовольнити. Зобов`язати відповідальних осіб слідчого відділення Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 або іншу посадову особу (в разі передання заяви іншому слідчому) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_6 від 10 липня 2020 року, отриману відділенням поліції 10 липня 2020 року; розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР».

Не зважаючи на наявність судового рішення (від 24 липня 2020 року), обов`язкового до виконання, до теперішнього часу, йому не надано витяг з ЄРДР. Так само йому невідомо, чи виконано рішення в іншій частині.
28 серпня 2020 року слідчому судді Василівського районного суду апелянтом було подано скаргу на дії слідчого СВ Василівського ВП Головного управління Національної поліції Запорізької області на бездіяльність (п.1 ч.1 ст.303 КПК України), яка на його думку, відображається у невчиненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в строки, встановлені ч.1 ст.214 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Василівського районного суду ОСОБА_9 у відкритті провадження за зазначеною скаргою відмовлено.

Апелянт вважає підстави, наведені слідчим суддею на обґрунтування свого рішення, помилковими, що призвели до ухвалення незаконного рішення, виходячи з такого.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, предметом скарги слідчий суддя помилково вважає невиконання судового рішення та кримінальну відповідальність, передбачену ст.382 КК України, в той час, як предметом скарги було невчинення процесуальної дії, яку слідчий був зобов`язаний вчинити у відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України та відновлення порушеного процесуального права. Слідчий суддя помилково ототожнив забезпечення процесуального права у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом, з відповідальністю, передбаченою Кримінальним кодексом, за порушення процесуального права.
Слідчий суддя помилково вважає тотожними положення ст.2 КПК України, відповідно до яких «Завданнями кримінального провадження є ... охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження...», тобто наявність та реалізацію процесуальних прав та порядок їх відновлення з положеннями ст.1 КК України, відповідно до яких, завданнями кримінального кодексу є визначення суспільно небезпечних діянь, які є кримінальними правопорушеннями та покарання, які застосовуються до осіб, що їх вчинили, тобто наслідком у формі кримінального покарання.
Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя фактично погодився з можливістю незаконного обмеження процесуальних прав потерпілого у кримінальному провадженні за фактом викрадення чужого майна, й при цьому порадив розпочати інше провадження за фактом невиконання судового рішення, чим ухилився від виконання свого обов`язку відновити порушене процесуальне право у провадженні за фактом викрадення.

Заслухавши доповідь судді; заявника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження за скаргою лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 з посиланням на те, що бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді, не охоплюється переліком рішень, дій та бездіяльності, які перелічені в частині 1 статті 303 КПК України та можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

В той же час, в своїй скарзі, поданій слідчому судді, ОСОБА_6 , окрім іншого, вказує на те, що, незважаючи на наявність судового рішення, обов`язкового до виконання, йому не надано витяг з ЄРДР, чим порушуються його права.
Про таке йдеться і в апеляційній скарзі.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_6 , хоч і згадує у скарзі рішення слідчого судді Василівського районного суду ОСОБА_7 від 24 липня 2020 року, яким зобов`язано відповідальних осіб розпочати кримінальне провадження за його заявою, але фактично оскаржує бездіяльність, яка полягає у ненаданні йому слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 1 частини 1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З викладеного вбачається, що можливість оскарження бездіяльності, про яку йдеться у скарзі ОСОБА_6 , прямо передбачена вищевказаною статтею, а висновки слідчого судді про протилежне, на думку колегії суддів, є помилковими.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя формально підійшов до вирішення скарги, не з`ясував належним чином її сутті та дійшов передчасного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за нею.
З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що скарга ОСОБА_6 по суті слідчим суддею не розглядалась, а розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вказаною скаргою в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне та обґрунтоване рішення за скаргою.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Василівського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України), скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження за вказаною скаргою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4