Справа № 303/6267/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/559/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 04.07.2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно вироку суду, 01 липня 2019 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні спальньої кімнати квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті ревнощів, вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_11 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_11 , яка в цей час знаходилася на дивані у лежачому положенні на спині, де наніс їй руками, зажатими в кулак, множинні удари в різні частини тіла, у тому числі п`ять ударів в область голови, не менше двох ударів в область грудної клітки, не менше як по одному удару на рівні гребеня здухвинної кістки з обох сторін і на рівні 1-го поперекового хребця.

В результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді важкої закритої тупої травми черева, яка супроводжувалася крововиливами у товщу великого сальника, товщу шлунково-поперечноободової зв`язки та брижі поперечно ободової кишки, розривом вказаної зв`язки та брижі з пошкодженням кровоносних судин, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, розвитком травматичного та гіповолемінчого шоку, що і явилося безпосередньою причиною смерті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, є небезпечними для життя в момент їх спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною смерті.

Інші тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_11 , у виді крововиливів м`яких тканин голови у тім`яній ділянці по центру та зправа 8х6 см, тімяно-скроневій ділянці зліва, з переходом на завушну ділянку 12х9 см з просоченням скроневого м`язу кров`ю, в тім`яно-потиличній ділянці зправа 5х6 см, тім`яно-скроневій зправа 1,5х1,5 см, синців в підочній ділянці зправа, у верхній частині вушної раковини зліва, в над та завушній ділянці зліва на рівні кута нижньої щелепи зправа, на підборідді зліва, передвушній ділянці зліва, біля зовнішнього кута рота зправа, в підключичній ділянці зліва, в області верхньо-внутрішнього квадранту правої молочної залози, по окружності обох плечей на всьому протязі, по окружності обох передпліч, на зовнішній поверхні правого стегна у середній третині, на рівні гребеня здухвинної кістки зправа та зліва, на рівні 1-го поперекового хребця відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості та виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення незадовго до настання смерті.

Не погоджуючись із даним вироком суду захисник обвинуваченого подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить повторно дослідити докази в кримінальному провадженні, а саме: протокол огляду місця події від 02.07.2019 року; протокол проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 від 23.08.2019 року та повторно провести огляд відеозапису слідчого експерименту; висновок експерта №219/2019 від 01.08.2019 року; висновок №49 комісійної експертизи від 18.09.2019 року; протокол огляду предмета мобільного телефону марки «Samsung» темного кольору від 16.07.2019 року; прослухати записи показань свідка ОСОБА_12 від 18.10.2019 року; прослухати записи показань свідка ОСОБА_13 від 18.10.2019 року; прослухати записи показань експерта ОСОБА_14 прослухати записи показань експерта ОСОБА_15 .

Скасувати вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У своїй апеляційній скарзі захисник вказує, що вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким що суперечить чинному законодавству, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що слідством не представлено жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_6 у інкримінованому йому злочині.

Зазначає, що обвинувачений під час слідчого експерименту та під час допиту показав, що наніс ОСОБА_11 виключно 2 ляпаси долонею руки область голови. Основний свідок обвинувачення, на якому і базується вся справа підтвердив, що бачив удари виключно по голові. У судовому засіданні допитані експерти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказали що удари, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень і в свою чергу спричинили смерть потерпілої мали бути нанесені в область черева ОСОБА_11 . Жодного доказу у матеріалах справи не міститься, який би підтверджував нанесення такого удару обвинуваченим. Вважає, що вина обвинуваченого має бути доведена «поза розумним сумнівом».

Також суд першої інстанції зробив висновок, що смерть ОСОБА_11 наступила «внаслідок нанесених їй ударів в область черевної порожнини, її хвороба не вплинула на причину смерті або тяжкість наслідків, а також виключається можливість виникнення у потерпілої тілесних ушкоджень внаслідок падіння на неї телевізора".

Такі висновки суду щодо причин смерті ОСОБА_11 не відповідають обставинам справи, так як у висновку комісійної судово-медичної експертизи не міститься твердження про те, що виключається смерть від падіння телевізора, надано відповідь - «малоймовірно», що може тлумачитися на користь обвинуваченого. Експерт ОСОБА_16 в засіданні суду першої інстанції також сказав, що категорично виключити це не може. Жодних інших доказів щодо цієї істотної для кримінальної справи обставини немає. В судовому засіданні стороною захисту подавалось клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи для надання відповідей з цих істотних питань експертами Головного бюро судово-медичної експертизи. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні даного клопотання сторони захисту.

Також сторона захисту не погоджується з висновком суду щодо неналежності протоколів огляду предметів від 16.07.2019 року.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого, який подав свої письмові заперечення на апеляційну скаргу захисту, що долучені до матеріалів справи та досліджені судом, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_18 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим.

Так вина ОСОБА_6 підтверджується даними, що містяться у рапорті чергового Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 02.07.2019 року, згідно якого о 13:30 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_4 померла громадянка ОСОБА_11 . Заявником був ОСОБА_6 .

У протоколі огляду місця події від 02.07.2019 року з ілюстрованою таблицею до нього, згідно якого проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_3 . В процесі проведення даної слідчої дії в кімнаті квартири оглянуто труп жіночої статі, описано тілесні пошкодження, які виявлені на ньому. Також виявлено та вилучено три недопалки, змив крові на марлеву пов`язку, два мобільні телефони марки Самсунг та джинси темно синього кольору із плямами бурого кольору.

У протоколі проведення слідчого експерименту від 11.07.2019 року, де свідок ОСОБА_12 відтворив обставини, при яких він став очевидцем нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 з боку ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_3 . Судом також проведено огляд відеозапису, проведеного в ході проведення даної слідчої дії.

У висновку експерта № 219/2019 від 01.08.2019 року та висновку № 49 комісійної експертизи від 18.09.2019 року, згідно яких смерть громадянки ОСОБА_11 настала внаслідок важкої закритої тупої травми черева, яка супроводжувалася крововиливами у товщу великого сальника, товщу шлунково-поперечноободової зв`язки та брижу поперечноободової кишки, розривами вказаної зв`язки та брижи з пошкодженням кровоносних судин, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, розвитком травматичного та гіповолемічного шоку, що і явилося безпосередньою причиною її смерті. Тілесних ушкоджень, які могли виникнути посмертно не виявлено. Враховуючи характер ушкоджень органів черевної порожнини, смерть гр. ОСОБА_11 настала через певний проміжок часу після їх спричинення (у межах кількох годин). Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути від ударів долонями та руками, зжатими в кулак, сторонньої особи та взуті ноги сторонньої людини, незадовго до настання смерті. Після спричинення тупої травми черева, ОСОБА_11 могла здійснювати самостійні обдумані дії, в тому числі самостійно рухатися. Спричинення тяжких тілесних ушкоджень від падіння на неї важкого твердого предмету, а саме телевізора, є малоймовірним. Також експертами виключена була можливість впливу на тяжкість наслідків та розвиток ускладнень після завдання тілесних ушкоджень стан сп`яніння ОСОБА_11 , а також наявна у ОСОБА_11 хвороба цироз печінки.

За клопотанням сторони захисту судом допитані експерти, які проводили вказані експертні дослідження. Зокрема, експерт ОСОБА_14 , експерт ОСОБА_15 .

Таким чином, як висновками експертиз, так і показами експертів в судовому засіданні підтверджується, що ОСОБА_11 померла саме внаслідок нанесених їй ударів в область черевної порожнини, її хвороба не вплинула на причину смерті або тяжкість наслідків, а також виключається можливість виникнення у потерпілої тілесних ушкоджень внаслідок падіння на неї телевізора. Дану обставину судом першої інстанції з`ясовано, відтак підстав для повторного дослідження доказів в кримінальному провадженні, а саме: протоколу огляду місця події від 02.07.2019 року; протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 від 23.08.2019 року та повторного огляду відеозапису слідчого експерименту; висновку експерта №219/2019 від 01.08.2019 року; висновку №49 комісійної експертизи від 18.09.2019 року; протоколу огляду предмета мобільного телефону марки «Samsung» темного кольору від 16.07.2019 року; прослуховування записів показань свідка ОСОБА_12 від 18.10.2019 року , свідка ОСОБА_13 від 18.10.2019 року та показань експерта ОСОБА_14 і ОСОБА_15 в порядку, передбаченому ст.. 404 КПК України. у суду апеляційної інстанції немає.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, доведена повністю. Дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 121 КК України.

Щодо призначеного судом покарання, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, на думку колегії суддів, при вирішенні питання щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, та призначив покарання у виді семи років позбавлення волі.

Дане покарання обвинуваченому ОСОБА_6 буде справедливим та достатнім, таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначених у ст. 65 КК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції судовий розгляд у даній справі провів повно, дослідив усі обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, у тому числі доводи сторони захисту щодо таких обставин, вірно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого переконання про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, належним чином вмотивувавши свої висновки.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, а отже така визнається необґрунтованою.

У ході апеляційного провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою,яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4