233 № 233/2902/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року у відповідність із законодавством України, відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, працездатного, який не працює та не навчається, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ до покарання у вигляді 7 років 11 місяців позбавлення волі зі штрафом в дохід держави в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) рублів, з відбування покарання в виправній колонії суворого режиму, -

ВСТАНОВИВ:
23 червня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання заступника начальника Управління міжнародної правової допомоги - начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права ОСОБА_5 про приведення вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
За змістом клопотання, що є предметом розгляду, зазначені наступні обставини про те, що 22 травня 2020 року наказом Міністерства юстиції України № 1750/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7, 8, 12 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом МЮУ від 19 серпня 2019 року № 2599/5.

ОСОБА_4 засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року, до покарання у вигляді 7 років 11 місяців позбавлення волі (копії вироку та ухвали додаються) за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною п`ятою статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (мережа «Інтернет»), у складі організованої групи, у особливо великому розмірі) КК Російської Федерації (тексти статей додаються), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Оренбурзькій області»; кінець відбуття строку покарання 18 січня 2026 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вироку ОСОБА_4 повинен сплатити штраф у розмірі 25 000 руб. Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-9 УФСВП Росії по Оренбурзькій області в установі знаходяться виконавчі документи: виконавчий лист № 10525/19/56003, виданий Дзержинським районним судом м. Оренбурга Російської Федерації 29 травня 2019 року у розмірі 25000 руб. Утримань не проводилось у зв`язку з тим, засуджений ОСОБА_4 не працевлаштований. ОСОБА_4 зобов`язався сплати штраф в розмірі 25000 руб. за вироком російського суду (заява засудженого додається).

При визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_4 в Україну, просили суд врахувати вимоги ч. 1 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.

Згідно з вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин:
ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вчинили замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (мережа «Інтернет»), в складі організованої групи, в особливо великому розмірі.
Знаючи про прибутковість та вигідність вчинення злочинів у сфері незаконного обігу синтетичних наркотичних засобів, переживаючи труднощі матеріального характеру, ОСОБА_7 , не пізніше кінця літа 2016 року, перебуваючи у м. Донецьку, України, на пропозицію, що надійшла на його адресу за допомогою мережі Інтернет від невстановленої слідством особи, яка є закодованим в інформаційно-телекомунікаційній мережі Інтернет (далі по тексту - мережа Інтернет) абонентом, що використовує в інтернет-месенджері «Telegram» обліковий запис «Іноземець» (а після 20 лютого 2018 року обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), що є керівником і оператором організованою групи (далі по тексту - ОГ) і здійснює злочинну діяльність з розповсюдження синтетичних наркотичних засобів на території м. Оренбурга, зайнятися незаконним збутом наркотичних засобів синтетичного походження на території м. Оренбурга, розділяючи з ним спільне бажання, орієнтоване на досягнення швидкого матеріального благополуччя за рахунок систематичного збуту наркотичних засобів, дав свою згоду і добровільно увійшов до створеної і керованої «Іноземцем» організованої групи для систематичного вчинення особливо тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотиків з метою збагачення від даної протиправної діяльності, а також брав участь в скоєнні злочину в складі даної ОГ.
Переживаючи труднощі матеріального характеру, будучи обізнаними про те, що злочинна діяльність, пов`язана з незаконним обігом наркотиків, приносить стабільний високий дохід, ОСОБА_8 - особа, щодо якої постановлено обвинувальний вирок, не пізніше кінця січня 2017 року, перебуваючи в Донецьку, України, на пропозицію свого знайомого ОСОБА_7 ; ОСОБА_6 не пізніше початку січня 2018 року, перебуваючи в Донецьку, України, а ОСОБА_4 , 17 січня 2018 року, перебуваючи в м. Оренбург, на пропозицію свого знайомого ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 , не пізніше початку січня 2018 року, перебуваючи в Донецьку, України, на пропозицію свого знайомого ОСОБА_7 , що діють у складі ОГ, якою керує невстановлена слідством особа, що є закодованим в мережі Інтернет абонентом, що використовують в інтернет-месенджері «Telegram» обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а після 20 лютого 2018 року обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), зайнятися незаконним збутом наркотичних засобів синтетичного походження на території м.Оренбурга, розділяючи з ними спільне бажання, орієнтоване на досягнення швидкого матеріального благополуччя за рахунок систематичного збуту наркотичних засобів, дали свою згоду і добровільно увійшли в створену і керовану «Іноземцем» організовану групу для систематичного вчинення особливо тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотиків з метою збагачення від даної протиправної діяльності, а також брав участь в скоєнні злочину в складі даної ОГ, при нижчезазначених обставинах.
Так, не пізніше кінця літа 2016 року «Іноземець», будучи особою, яка володіє організаторськими здібностями і лідерськими якостями, а також широкими знаннями і практичними навичками в сфері роботи з інтернет-ресурсами, програмами та інтернет-месенджерами мережі Інтернет, будучи обізнаним про високу прибутковість і прибутковість від систематичного вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів і усвідомлюючи, що тривала і ефективна злочинна діяльність в даній сфері неможлива без наявності багаторівневої організаційно-ієрархічною структури, що включає в себе ряд співучасників з чітким розподілом між ними ролей і наявністю суворо окреслених функцій кожного з них, сформував стійкий злочинний умисел, спрямований на створення організованої групи для систематичного вчинення в її складі особливо тяжких злочинів, спрямованих проти здоров`я населення і суспільної моралі, а саме збуту наркотичних засобів на території м. Оренбурга, з метою отримання стабільного високого доходу від даної злочинної діяльності.
Для досягнення поставленої мети «Іноземець», як лідер і ініціатор злочинних намірів, не пізніше кінця літа 2016 року розробив схему функціонування структурного підрозділу з розповсюдження наркотичних засобів; підшукав невстановленого слідством постачальника, здатного безперебійно постачати ОГ необхідну кількість наркотичних засобів; поклав на себе функції так званого «оператора», виконуючи які, підшукав осіб, які поділяють з ним спільні позиції і прагнення, орієнтовані на досягнення матеріального благополуччя за рахунок збуту наркотичних засобів в найкоротші терміни і здатні відповідно до його вказівок виконувати обов`язки «кур`єрів-закладчиків» (роздрібних, дрібнооптових і оптових), яких в різні періоди часу для виконання ними зазначеної ролі, залучив до складу ОГ; визначив порядок та умови прийому на роботу кандидатів на посади «кур`єрів-закладчиків», що включають проходження стажування з навчанням тактиці і методиці роботи, проведенням інструктажу з виконання функціональних обов`язків і дотримання заходів конспірації; розробив для членів ОГ порядок здійснення кадрових перестановок, які передбачають в якості заохочень «кар`єрне зростання» з підвищенням фінансового благополуччя, а також виробив систему накладення стягнень за неналежне виконання членами ОГ покладених на них обов`язків; виконав способи взаємодії між учасниками ОГ і міри безпеки, з метою приховування вчинення злочинів від правоохоронних органів; розробив схему формування матеріально-фінансової основи ОГ і визначив порядок утворення прибутку учасників ОГ.
Так, «Іноземець», наділивши себе повноваженнями щодо керівництва організованою ним групою: планував вчинення злочинів; забезпечував ОГ постійною наявністю наркотичних засобів синтетичного походження; розробив міри конспірації для здійснення протидії співробітникам правоохоронних органів; самостійно за допомогою мережі Інтернет розмістив на форумах сайтів по рекламі наркотиків, інформацію про продаж синтетичних наркотичних засобів і працевлаштуванні на посади «кур`єрів-закладчиків»; встановив вартість реалізованих наркотичних засобів і систему розрахунку за них; встановив і розподілив розміри виплат учасникам ОГ відповідно до розробленої схеми збуту наркотичних засобів; чітко розподілив ролі між членами ОГ; здійснював функції з координації та контролю за діями «кур`єрів-закладчиків», проведення виплат грошових коштів підзвітним йому працівникам на покриття поточних витрат, пов`язаних з обігом наркотиків і виконанням покладених на них функціональних обов`язків, переміщенню благонадійних «кур`єрів- закладчиків» на вищу посаду, прийняття «замовлень» від покупців наркотичних засобів і здійснення безпосереднього збуту останнім наркотиків; самостійно здійснював загальне керівництво за діяльністю ОГ, координував і контролював діяльність підзвітних йому працівників, самостійно і через оптових «кур`єрів-закладчиків» проводив інструктаж з підзвітними йому членами ОГ по виконанню покладених на них функціональних обов`язків; контролював загальну фінансову діяльність ОГ; забезпечував матеріально-технічну базу ОГ з урахуванням доходів, отриманих в результаті реалізації наркотичних засобів і поточних витрат, пов`язаних з її функціонуванням.
Таким чином, керівник «Іноземець» для цілеспрямованої, спланованої і налагодженої діяльності в керованій ним ОГ, створив багаторівневу систему співучасників, з чітким розподілом ролей між ними, згідно з якою, збути наркотичних засобів на всіх стадіях здійснення їх учасниками ОГ, здійснювалися за допомогою глобальної мережі Інтернет, з використанням для мобільності і конспірації при їх взаємодії відповідних інтернет-месенджерів (програм для миттєвого обміну повідомленнями) і інтернет-ресурсів, в тому числі мобільного устаткування, за наступною схемою: «Іноземець» організовував поставки великих партій наркотичних засобів на територію м. Оренбурга, їх розміщення в оптові сховища на тій же території і за допомогою інтернет-повідомлень інформував підзвітних йому працівників про їх місцезнаходження, вид і розмір наркотичних засобів, що в них містяться; працівники - оптові «кур`єри-закладчики» вилучали з даних схованок оптові партії наркотичних засобів, здійснювали їх зберігання в заздалегідь орендованих житлових приміщеннях, оснащених предметами фасування і упаковки і відповідно до завдань про кількість, найменування та розміри наркотиків, що надходили від «Іноземця», здійснювали фасування і упаковку партій наркотиків, формували з них дрібнооптові тайники, про місце розміщення яких, тим же способом інформували «Іноземця», який за допомогою інтернет-повідомлень переадресовував дану інформацію підзвітним йому дрібнооптовим і роздрібним «кур`єрам-закладчикам», які вилучали з дрібнооптових схованок згортки з наркотиками і розміщували їх в роздрібні тайники - «закладки», надаючи за допомогою інтернет-повідомлень інформацію про їх місцезнаходження «Іноземцю», який в кінцевому підсумку, в мережі Інтернет, в тому числі за допомогою інтернет-месенджера «Telegram», здійснювався безпосередній збут наркотичних засобів синтетичного походження наркозалежним особам.
«Іноземець», будучи керівником «ОГ» і «оператором», будучи обізнаною особою за отримання «замовлень» від покупців наркотичних засобів, за допомогою інтернет-листування повідомляв останнім номера електронних рахунків («ківі- гаманців») платіжної системи «Visa Qiwi Wallet», для зарахування на них грошових коштів за наркотики, відстежував надходження від останніх електронних платежів платежів і тим же способом інформував їх про місця розміщення «закладок» з наркотичними засобами, що обладнані «кур`єрами-закладчиками».
Для цілеспрямованої, спланованою і налагодженої діяльності «Іноземець» створив багаторівневу систему співучасників з чітким розподілом ролей між ними.
ОСОБА_8 , в свою чергу, для спільної реалізації дрібно-оптових і роздрібних партій наркотичних засобів на території м. Оренбурга, де він працював в якості «кур`єра-закладчика» наркотичних засобів, а також для мобільності і більшої оперативності виконання отримуваних завдань від керівника ОГ «Іноземця», відповідно до вимог і вказівок керівника ОГ «Іноземця», для найбільш цілеспрямованої, спланованою і налагодженої діяльності, перебуваючи в Донецьку України, на початку січня 2018 року підшукав і втягнув у цю злочинну діяльність до складу ОГ ОСОБА_6 , з яким був знайомий, а останній підшукав і втягнув ОСОБА_4 , вступивши з ними також в злочинну змову на збут наркотичних засобів на території Російської Федерації, спільно з якими з цією метою 17 січня 2018 року на належному ОСОБА_4 і під управлінням останнього автомобілі ВАЗ-2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 прибув в м. Оренбург, де вони для здійснення своєї злочинної діяльності, а також для проживання орендували квартири за адресами: АДРЕСА_3 , в якій стали проживати ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , і АДРЕСА_4 , в якій став проживати ОСОБА_4 .
Після того, як ОСОБА_6 і ОСОБА_4 були залучені до складу ОГ, ОСОБА_8 за вказівкою «Іноземця» навчив ОСОБА_6 і ОСОБА_4 методиці і тактиці роботи в якості «кур`єра-закладчика», з останніми було проведено інструктаж по виконанню функціональних обов`язків «кур`єра-закладчика».
Так, ОСОБА_8 , котрий використовував в інтернет-месенджері «Telegram» обліковий запис « ОСОБА_10 », у новоствореній підгрупі став підтримувати зв`язок з керівником ОГ «Іноземцем» і згідно відведеної ролі і займаної посади - дрібнооптового «кур`єра- боржника» і отримуваних від керівника ОГ - «Іноземця» вказівкам, які надходили за допомогою інтернет-повідомлень в інтернет-месенджері «Telegram», самостійно, або спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_4 видобував із дрібнооптової схованок партії наркотичних засобів, тимчасово зберігав їх в орендованих на території м. Оренбурга квартирах, використовуваних для зберігання наркотичних засобів. Далі ОСОБА_8 , відповідно до завдань, які надходили від керівника ОГ - «Іноземця», про кількість, найменування та розмір наркотичних засобів, систематично разом з ОСОБА_6 здійснював поділ оптових партій наркотиків на роздрібні і дрібнооптові партії, розфасовував їх частинами та пакував в призначені для роздрібного та дрібно-оптового продажу згортки меншого розміру, тобто приводив в зручну для збуту форму, з яких формував згортки, які самостійно і спільно з ОСОБА_6 розміщував в тайники - «закладки», а ОСОБА_4 , возив їх на вищезазначеному належному йому автомобілі на місця обладнання схованок - «закладок». Інформацію про місця знаходження обладнаних схованок ОСОБА_8 за допомогою інтернет-месенджера «Telegram» передавав «Іноземцю» для подальшого збуту наркозалежним особам.
Таким чином, в січні 2018 року на території м. Оренбурга було організовано два самостійних структурних підрозділів, що керовані та підзвітні організатору ОГ - «Іноземцю».
Створивши ОГ, «Іноземець» виробив міри безпеки і конспірації для здійснення протидії правоохоронним органам, які виконував сам і вимагав їх дотримання іншими учасниками ОГ при здійсненні ними злочинних дій, що включають в себе: 1) створення особливої схеми побудови системи функціонування організованої групи, відповідно з якої виключалися особисті контакти і зустрічі учасників ОГ, а взаємодія між учасниками ОГ, які займають різні посади, здійснювалося через керівника «Іноземця», що дозволяло при викритті та затриманні співробітниками правоохоронних органів будь-кого з учасників ОГ зберегти подальше функціонування інших і забезпечити тим самим життєздатність ОГ і можливість продовження злочинної діяльності; 2) перевірку благонадійності осіб, яких приймали до складу ОГ на посаді «кур`єрів-закладчиків», що передбачає проходження перед прийомом на роботу так зване «стажування», тобто випробувальний термін; 3) використання при взаємодії між учасниками ОГ в якості способів зв`язку програми і інтернет-месенджерів в мережі Інтернет, в тому числі «Telegram», з віртуального «нік-неймами», облікові записи, ідентифікаторами та інше; 4) використання безконтактного способу отримання-передачі наркотичних засобів між учасниками ОГ за допомогою різного роду схованок - «закладок» і здійснення збуту наркотиків покупцям тим же способом; 5) вживання в спілкуванні за допомогою інтернет-листування, що стосується незаконного обігу наркотиків, для приховування дійсного змісту інформації, що міститься в повідомленнях, умовних термінів і фраз, що використовуються для позначення найменування наркотиків і їх місцезнаходження, а також використання спеціальних програм і функцій, за допомогою яких вироблялося видалення листування; 6) використання орендованих жилих приміщень - так званих «складів» для зберігання і розфасовки наркотиків; 7) використання при розрахунку з наркоспоживачами за придбання наркотичних засобів електронних рахунків, що реєструються на видуманих осіб; 8) використання для здійснення виплат членам ОГ електронних рахунків системи «біткойнів», банківських карт, оформлених на сторонніх осіб, що не мають відношення до їх злочинної діяльності; 9) систематичну зміну використовуваних учасниками ОГ у злочинній діяльності електронних рахунків, оформлених на сторонніх осіб, для заплутування слідів і потоків надходження фінансів, отриманих від реалізації наркотичних засобів.
Згідно визначеним «Іноземцем» загальним засадам формування та порядку розподілу між учасниками ОГ прибутку, отриманого в результаті збуту наркотичних засобів, доходи ОГ становила різниця між первісною оптовою вартістю наркотичних засобів від постачальника, і роздрібною ціною, за якою вони реалізовувалися за допомогою учасників ОГ наркоспоживачам. Частина фінансових потоків, отриманих в результаті реалізації наркотичних засобів, перерозподілялася і прямувала «Іноземцем» на придбання нових партій наркотичних засобів; на виплати грошових винагород - «заробітних плат» учасникам ОГ, а так само на покриття поточних витрат, пов`язаних із забезпеченням діяльності ОГ в цілому (оренду приміщень, використовуваних під «склади»; транспортних витрат; придбаних предметів для фасування і пакувального матеріалу та ін.). Так, нарахування «заработньїх плат» «кур`єрам-боржник», здійснювалося у вигляді перерахувань грошових коштів з розрахунку: 2000-5000 рублів за «оптовий» схованку - «закладку», в залежності від ваги; 100 рублів за кожний окремий згорток в дрібнооптовій схованці - «закладці», в якій могла перебувати різна кількість окремих пакунків; 200 рублів за роздрібну схованку - «закладку»; 25000 рублів за поїздку з метою вилучення оптової схованки - «закладки», - на що використовувалися ними («кур`єрами-закладчиками») різні електронні рахунки: «біткойн-гаманці», банківські карти підставних осіб.
ОСОБА_8 за розміщення наркотиків в тайники - «закладки» керівником - «Іноземцем» зараховувалися грошові кошти на банківські карти, що знаходяться в користуванні ОСОБА_8 і оформлені на сторонніх осіб, які не обізнаності про його злочинну діяльність.
Створена і керована «Іноземцем» організована злочинна група характеризувалася високим ступенем стійкості і організованості, заснованих на ретельному плануванні злочинної діяльності на тривалий період часу і її координації, сталості форм і методів здійснення злочинів, дотриманні заходів конспірації; обумовлених наявністю багаторівневої системи співучасників, з чітким розподілом між ними ролей і функцій і узгодженістю членами організованої групи їх дій при вчиненні злочинів; високим ступенем згуртованості, заснованої на тісному довірчої взаємозв`язку за допомогою мережі Інтернет членів ОГ, що склалася в результаті систематичного і безперервного заняття вищезазначеною злочинною діяльністю протягом тривалого часу, і на поділі між членами групи загальних цілей і намірів, орієнтованих на досягнення матеріального благополуччя за рахунок заняття спільної незаконної злочинної діяльністю в найкоротші терміни.
Діяльність організованої групи була спрямована на систематичне вчинення однотипних особливо тяжких злочинів проти здоров`я населення і суспільної моралі, представляючи собою високу суспільну небезпеку.
Протягом тривалого часу, в період з кінця літа 2016 року по 07 березня 2018 року, учасниками ОГ було скоєно ряд особливо тяжких злочинів - збутів наркотичних засобів, частина з яких задокументовано співробітниками УНК УМВС Росії по Оренбурзькій області.
ОСОБА_8 , діючи незаконно, умисно, з корисливих спонукань, в складі організованої групи за участю керівника - «Іноземця», ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і інших невстановлених слідством осіб, відповідно до відведеної йому ролі 19 лютого 2018 року в денний час, перебуваючи в м.Оренбург, шляхом листування в мережі «Інтернет» отримав від керівника ОГ - «Іноземця» вказівку забрати оптову партію наркотичних засобів для подальшої роботи і функціонування ОГ з метою подальшого збуту, а саме у трасі «Оренбург-Уфа -Казань», в районі с. Майорське, Сакмарського району, Оренбурзької області, після чого ОСОБА_8 повідомив цю інформацію ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , запропонувавши останнім проїхати до вказаного місця для отримання партії наркотичних засобів для їх подальшого збуту. Досягнувши таким чином домовленості на вчинення злочину, вони втрьох на автомобілі ВАЗ-2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 19 лютого 2018 року в денний час прибули спочатку на ділянку місцевості, розташовану в 300-х метрах на північ від дорожнього знаку «40 кілометр» автодороги «Оренбург-Уфа», напроти придорожнього кафе, де ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , діючи незаконно, умисно, з метою подальшого збуту, зі схованки («закладки»), обладнаної не встановленим учасником ОГ в основі дерева в лісо смузі, спільно витягли один пакет, в якому знаходилася речовина, що є сумішшю (препаратом), що містить в своєму складі наркотичний засіб - похідне 3 - (2, 2, 3, 3- тетраметилциклопропанкарбоніла, масою 197,97 грама (згідно з довідкою про дослідження № И/2-327 від 19 лютого 2018 року і висновку експерта № Э/1-261 від 12 квітня 2018 року), що відповідно до Постанови Уряду РФ № 1002 від 01 жовтня 2012 року є великим розміром, після чого в той же день, тобто 19 лютого 2018 року, за вказівкою керівника ОГ вони проїхали на ділянку місцевості, розташовану у дорожнього знаку «Майорське 0,5», за направленими до м. Оренбург, де ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , діючи незаконно, умисно, з метою подальшого збуту, шляхом вилучення зі схованки («закладки »), обладнаної невстановленим учасником ОГ в основі опори зазначеного дорожнього знаку, спільно витягли два пакети, в яких знаходилися речовини, які є сумішами (препаратами), що містять в своєму складі наркотичний засіб - похідне N-метілефедрона, загальною масою 496,29 грама (згідно з довідкою про дослідження № И/2-327 від 19 лютого 2018 року і висновком експерта № Э/1-261 від 12 квітня 2018 року), що відповідно до Постанови Уряду РФ №1002 від 01 жовтня 2012 року є особливо великим розміром, після чого ОСОБА_8 і ОСОБА_6 там же для зручності транспортування спільно обмотали отримані пакети з наркотичними засобами в фольгу, а потім передали їх ОСОБА_4 , який сховав дані пакети в відсік для розміщення повітряного фільтра свого автомобіля ВАЗ-2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після чого на тому ж автомобілі під керуванням ОСОБА_4 вони втрьох направились в м. Оренбург і таким чином, діючи незаконно, умисно, з корисних мотивів, з метою подальшого збуту, в складі організованої групи за участю керівника ОГ - «Іноземця» і відповідно до його вказівок, стали зберігати вищевказані наркотичні засоби в даному автомобілі з метою обладнання схованок («закладок») для подальшого збуту з використанням мережі Інтернет.
Однак ОСОБА_6 і ОСОБА_4 довести спільний з «Іноземцем», ОСОБА_8 і невстановленими слідством учасниками ОГ злочинний умисел, направлений на незаконний збут вищезазначених наркотичних засобів, до кінця не змогли з незалежних від них обставин, оскільки оперативні співробітники УНК УМВС Росії по Оренбурзькій області о 14 годині 50 хвилин 19 лютого 2018 року ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_4 були затримані біля будинку № 1 по пр. Північному, м. Оренбурга в автомобілі ВАЗ-2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Після затримання вказаних осіб в ході проведення оперативно-розшукових заходів вищезазначені наркотичні засоби були виявлені та вилучені, а саме: 19 лютого 2018 року в період часу з 16 годин 30 хвилин до 17 годин 20 хвилин в ході огляду транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на момент огляду в 20-ти метрах від будинку АДРЕСА_5 , були виявлені та вилучені вищезазначені наркотичні засоби, а саме: 1) два пакета з речовинами, що є сумішами (препаратами), що містять в своєму складі наркотичний засіб похідне N-метілефедрона, загальною масою 496,29 грама (згідно з довідкою про дослідження № И/2-327 від 19 лютого 2018 року і висновком експерта № Э/1-261 від 12 квітня 2018 року), що відповідно до Постанови Уряду РФ № 1002 від 01 жовтня 2012 року є особливо великим розміром; 2) один пакет з речовиною, що є сумішшю (препаратом), що містить в своєму складі наркотичний засіб - похідне 3 - (2, 2, 3, 3- тетраметилциклопропанкарбоніла, масою 197,97 грама (згідно з довідкою про дослідження № И/2-327 від 19 лютого 2018 року і висновку експерта № Э/1-261 від 12 квітня 2018 року), що відповідно до Постанови Уряду РФ № 1002 від 01 жовтня 2012 року є крупним розміром.
Суд, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606 - 610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ.
Здійснюючи процедуру приведення вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року, відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України. При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Частиною 4 ст. 610 КПК України передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
ОСОБА_4 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29 серпня 2002 року Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області; останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ до покарання у вигляді 7 років 11 місяців позбавлення волі зі штрафом в дохід держави в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) рублів, з відбування покарання в виправній колонії суворого режиму. Кінець відбуття строку покарання 18 січня 2026 року.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою останнього.
ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, в особливо великому розмірі, тобто умисних діях осіб, безпосередньо направлених на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по не залежним від цієї особи обставинам) КК РФ, що також є карним діянням відповідно до частини 3 статті 15 частини 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Відповідно до діючого Кримінального кодексу України незакінчений замах на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений організованою групою в особливо великих розмірах, кваліфікується за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України. Санкція за цей злочин передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Санкція ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом у розмірі до одного міліонна рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого або довічним позбавленням волі.
Як вбачається з копії вироку відносно ОСОБА_4 , було вилучено похідне 3 - (2, 2, 3, 3- тетраметилциклопропанкарбоніла, масою 197,97 грама (згідно з довідкою про дослідження № И/2-327 від 19 лютого 2018 року і висновку експерта № Э/1-261 від 12 квітня 2018 року), що відповідно до списку 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і їх прекурсорів, підлягають контролю в Російській Федерації», затвердженого постановою Уряду Російської Федерації від 30 червня 1998 року № 681 (зі змінами та доповненнями), є великим розміром; похідне N-метілефедрона, загальною масою 496,29 грама (згідно з довідкою про дослідження № И/2-327 від 19 лютого 2018 року і висновком експерта № Э/1-261 від 12 квітня 2018 року), що відповідно до Постанови Уряду РФ №1002 від 01 жовтня 2012 року є особливо великим розміром.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 (у редакції наказу Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу від 19 червня 2015 року (z0512-00), відповідно до якого для наркотичного засобу меткатинон (ефедрон) невеликий розмір становить до 0,01 грамів, великі розміри від 3,0 до 50,0 грамів, особливо великі розміри від 50,0 і більше грамів.
Таким чином, за умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, як незакінчений замах на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений організованою групою в особливо великих розмірах. Санкція ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Однак, відповідно до частини 3 статті 603 КПК України при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи. З огляду на викладене, з метою недопущення погіршення становища засудженого ОСОБА_4 , його дії, які полягали у незакінченому замаху на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений організованою групою в особливо великих розмірах, відповідно до законодавства України, мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Оскільки всі епізоди злочину, вчиненого ОСОБА_4 закінчені на стадії замаху, то покарання за вказаний злочин було призначено ОСОБА_4 із застосуванням ч. 3 ст. 66 КК РФ та призначене покарання за даний злочин не може перевищувати трьох четвертих максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною статтею, по якій кваліфіковано його дії.
Згідно законодавства України аналогічна норма закріплена в ст. 68 КК України, відповідно до положень якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Таким чином максимальне покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України становить 8 років позбавлення волі.
Частиною 5 ст. 610 КПК України відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.
З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначений ОСОБА_4 за вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року, строк покарання за своїм видом і тривалістю є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 11 місяців.
Додаткове покарання у виді штрафу не застосовується, оскільки воно не передбачено санкцією ч. 3 ст. 307 КК України.
Разом з тим, у відповідності до вимог п. «b» ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів, а тому суд не застосовує додаткове покарання, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України у вигляді конфіскації майна.
При ухвалені вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року засудженому ОСОБА_4 було зараховано в строк відбуття покарання строк утримання його під вартою з 20 лютого 2018 року по 29 листопада 2018 року (включно), та строк покарання відраховується з 30 листопада 2018 року. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. Вирок суду набрав законної сили 14.08.2018 року. Апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року вирок змінено. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 30 листопада 2018 року; зараховано в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою з 19 лютого 2018 року по 12 березня 2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з моменту затримання: з 19 лютого 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 602, 603, 609, 610 КПК України, Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 7 (семи) років 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі в виправні колонії суворого режиму зі штрафом в розмірі 25 000 рублів в дохід держави, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ.
Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним за вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року, передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до 7 (семи) років 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 30 листопада 2018 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Оренбурзького обласного суду Російської Федерації від 12 березня 2019 року, рахувати з 30 листопада 2018 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, починаючи з 19 лютого 2018 року по 12 березня 2019 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день відбування покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , залишити існуючий - тримання під вартою.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя ОСОБА_1