У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002886 від 10.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_3 , узгоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , по матеріалах досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002886 від 10.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України, про накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, з метою зайняття гральним бізнесом, яким відповідно до ст. Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 11.08.2013 та постанови КМУ №1325-Р від 20.12.2019 є діяльність з організації та проведення азартних ігор, умовами участі яких є внесення гравцями ставок, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат яких залежить від випадковості, за адресою: АДРЕСА_1 , створили, організували заняття гральним бізнесом під виглядом проведення державних лотерей.

У ході досудового розслідування отримано достатньо відомостей про те, що в приміщенні підпільного розважального закладу, що розташований в малій архітектурній формі за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться знаряддя кримінального правопорушення, а саме гральні автомати, комп`ютерна техніка, пристосовані під ведення азартної гри, а саме сплати гравцем грошей, що надає змогу учаснику, як отримати виграш, так і не отримати його, залежно від випадку.

Окрім того, 22.12.2020 року старшим оперуповноваженим УСР в м. Києві ДСР НП України капітаном поліції ОСОБА_5 спільно з працівниками поліції Деснянського УП ГУНП у м. Києві виявлено діяльність грального закладу, де здійснюються азартні ігри. Зібрані матеріали за даним фактом зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення щодо виявленого публічно-доступного розважального закладу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що діє в порушення вимог ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні».

22.12.2020 року, слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві,
було проведено обшук розважального закладу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- системний блок марки «Lenovo» - 9 шт.;
- системний блок без назви 1 шт.;
- монітор марки «DELL» - 2 шт.;

- монітор марки «Fujitsu» чорного кольору - 2 шт.;

- монітор марки «Fujitsu» сірого кольору - 1 шт.;

- монітор марки «Fujitsu» - 4 шт.;

- монітор марки «LG» - 1 шт.;

- монітор марки «Samsung» сірого кольору - 2 шт.;

- 10 комп`ютерних клавіатур чорного кольору;

-10 комп`ютерних мишок;

-10 столів;

- 10 стільців;

- касовий апарат чорного кольору;

- грошові кошти: 3 купюри номіналом 10 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 4 купюри номіналом 50 грн., 8 купюр номіналом 100 грн., 22 купюри номіналом 200 грн.

Документи, які надають право на здійснення господарської діяльності пов`язаної із наданням послуг в сфері азартних ігор або розповсюдження державних лотерей, відсутні.

Вищеперераховані речі та документи мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки комп`ютерна техніка (системний блок, монітор) може забезпечувати функціонування комп`ютерних симуляторів азартних ігор; на електронних носіях інформації (флеш накопичувані, СД-диски, жорсткі диски, дискети) можуть міститися відомості про діяльність закладу у вигляді таблиць та зведень за значний проміжок часу.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасового вилученим майном можуть бути речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пунктами 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Однак слідчим вимоги ст. 131, 132 КПК України не дотримані.

До матеріалів клопотання слідчим не долучено документ, на підставі якого було проведено 22.12.2020 року обшук приміщення, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено зазначені речові докази.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 117, 131, 132, 167, 170-172, 175, 237, 309, 400 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002886 від 10.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1