УХВАЛА

05.09.2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали клопотання про арешт майна,
поданого слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_2
погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні №0000614 від 03.09.2020,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

04.09.2020 року слідчий звернувся до Богунського районного суду міста Житомира з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події, 02.09.2020 проведеного за адресою: Житомирський район, с.Левків, вул.Героїв України,35 у межах кримінального провадження №0000614 від 03.09.2020.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Відповідно до ч.1 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Стаття 64-2 КПК України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від 18.02.2016 № 1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на речі, вилучені під час проведення огляду місця події, які відповідно до положень ч.2 ст.168 КПК України є тимчасово вилученим майном.
В клопотанні вказано, що мобільний телефон, на який слідчий просить накласти арешт, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з поданими матеріалами, не визначено процесуального статусу ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0000614 підозра жодній особі не повідомлена, юридичних осіб, щодо яких здійснюється це кримінальне провадження не вказано.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.
Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.
Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю, в тому числі, власника майна.
Власником майна, на яке слідчий просить накласти арешт, вказано ОСОБА_4 , при цьому, будь-яких контактних даних, які могли б забезпечити оперативний виклик власника майна в судове засідання, слідчий у клопотанні не зазначає.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, всупереч вимогам ч.2 ст.64-2, ч.1 ст.171 КПК України, подано особою, яка в даному випадку немає повноважень на звернення з таким клопотанням, не містить контактних даних власника майна, що унеможливлює його оперативний виклик в судове засідання.
З огляду на викладене, слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 36, 37, 64-2, 132, 168, 169, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_2 погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000614 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернути для усунення недоліків клопотання.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
У разі неподання клопотання після усунення недоліків в межах встановленого слідчим суддею строку тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

роздрук.прим.:
1-до справи
2-слідчому