Дата документу 13.07.2020 Справа № 317/1732/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1732/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/833/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 червня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, студента 3-го курсу ЗГЕК ЗНУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у відношенні якого 27 квітня 2020 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 серпня 2020 року, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

26 червня 2020 року, в період часу з 02 год. 30 хв. до 05 год. 40 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спільно вживали алкогольні напої поблизу зупинки громадського транспорту «вулиця Героїв 93-ї бригади» у місті Запоріжжі, після чого вони втрьох попрямували до балки, що розташована між вулицями Воронезькою, Героїв 93-ї бригади, 14 жовтня та Новгородської у місті Запоріжжі, на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Під час руху територією вищевказаної балки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , вирішили вчинити розбійний напад на нього із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я та вступили у злочинну змову і досягли попередніх домовленостей з приводу запланованого злочину.
Реалізуючи свій злочинний намір, 26.06.2020, приблизно о 05 год. 50 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись територією балки, що розташована між вулицями Воронезькою, Героїв 93-ї бригади, 14 жовтня та Новгородської у місті Запоріжжі, на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 , застосовуючи при цьому насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я і виразилось у нанесенні ОСОБА_7 одного удару скляною пляшкою, ємністю 0,5 л з алкогольним напоєм «Garage» в область голови ОСОБА_12 та у нанесенні ОСОБА_11 не менше десяти ударів руками та не менше одного удару каменем в область голови ОСОБА_12 . У результаті застосованого ОСОБА_7 та ОСОБА_11 насильства, ОСОБА_12 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді переламу склепіння та основи черепу, епідуральної гематоми скроневої області, субдуральної гематоми лобної області справа, множинних багатоуламкових переломів кісток лицьового черепу, множинних забійних ран м`яких тканин голови. Після застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи узгоджено між собою, заволоділи майном ОСОБА_12 , а саме грошовими коштами у розмірі приблизно 1500 грн. та пачкою цигарок «Parleament», спричинивши потерпілому матеріальну шкоду.
Крім того, 26.06.2020 о 05 год. 55 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи на території балки, що розташована між вулицями Воронезькою, Героїв 93-ї бригади, 14 жовтня та Новокузнецької у місті Запоріжжі, на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на навмисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 ,тобто його вбивство, ОСОБА_7 нанесено один удар скляною пляшкою, ємністю 0,5 л з алкогольним напоєм «Garage» в область голови ОСОБА_12 та ОСОБА_11 нанесено не менше десяти ударів руками та не менше одного удару каменем в область голови ОСОБА_12 , внаслідок чого ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді переламу склепіння та основи черепу, епідуральної гематоми скроневої області, субдуральної гематоми лобної області справа, множинних багатоуламкових переломів кісток лицьового черепу, множинних забійних ран м`яких тканин голови, після чого заволоділи грошовими коштами у розмірі приблизно 1500 грн. та пачкою цигарок «Parleament».
Впевнившись у настанні смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , з метою приховання скоєного ними вбивства ОСОБА_12 , за допомогою запальнички, яка перебувала у ОСОБА_11 , підпалили одяг непритомного потерпілого та зникли з місця скоєного злочину.
26.06.2020 о 10 год. 45 хв. у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, настала смерть ОСОБА_12 .
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

26 червня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 9-15).

26 червня 2020 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 59-61).

27 червня 2020 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 62-64).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначених кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у їх вчиненні, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підозра є необґрунтованою, а клопотання не містить жодних підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає разом з бабусею, він є сиротою, не має наміру перешкоджати слідству або впливати на свідків та експертів, у вчиненні інших злочинів не підозрюється.
Вважає, що слідчий суддя не аргументував жодного висновку, не врахував особу підозрюваного та обставини, які повинен був дослідити під час обрання виняткового запобіжного заходу, що є порушенням прав ОСОБА_7 .
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу. В обґрунтування зазначив, що слідчий суддя не врахував вік підозрюваного, якому лише 25 травня 2020 року виповнилося 18 років. Підозрюваний є сиротою, намірів перешкоджати досудовому розслідуванню та суду не має.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначив, що він все усвідомлює, вибачається перед родичами потерпілого, йому требо піклуватися за своєю бабою.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечувала з тих підстав, що підозра є обґрунтованою, а заявлені слідчим ризики є реальними. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, з огляду на що менш суворий запобіжний захід не буде здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Колегія суддів уважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: наявна обґрунтована підозра, існують визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджуються доказами долученими до клопотання, які були досліджені слідчим суддею, зокрема відомостями, що містяться у: протоколі огляду місця події; документах, що підтверджують настання та причини смерті ОСОБА_12 ; протоколі допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколах пред`явлення осіб для впізнання за участі останньої, відповідно до яких ОСОБА_14 впізнала підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_12 як осіб, що придбавали спиртні напої та які близько 5-00 години 26.06.2020 пішли у напрямку вул. Воронізької; протоколі допиту свідків ОСОБА_15 , який показав, що після вживання алкогольних напоїв близько 02 год. 26.02.2020 він залишив підозрюваних, а потім ОСОБА_11 розповів, як вони разом із ОСОБА_7 проломили голову чоловіку; змістом протоколів допиту підозрюваних ОСОБА_7 ат ОСОБА_11 та протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 .

З огляду на доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення ЄСПЛ у справі «Wloch v. Poland», п. 109).

У практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», п. 32; «Merabishvili v. Georgia», п. 184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази неможливо було здобути або, беручи до уваги характер кримінальних правопорушень, в яких підозрюється особа, ці докази неможливо надати суду, щоб не поставити під загрозу життя інших осіб.

Якби відповідні докази, що підтверджують підозру, можна було зібрати відразу, то органи слідства, імовірно, відразу ж пред`явили б обвинувачення й передали особу до компетентного органу (рішення у справі «Brogan and others v. United Kingdom», п. 53).

Тобто, стандарт доказування «обґрунтована підозра» є найнижчим стандартом доказування в кримінальному процесі й не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

Тому наявна підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є достатньою для даної стадії кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; а також врахував наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій, а не вчинення таких дій як встановленого факту, на що посилається захисник в апеляційній скарзі.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) використав слідчий суддя для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, адже тяжкість ймовірно покарання, суворість можливого вироку, незворотній характер наслідків події у вигляді смерті потерпілого значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків беззаперечно існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який хоча раніше і не судимий, але на цей час обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того слідчим суддею при вирішенні питання про те, який запобіжний захід слід застосувати до підозрюваного, правильно враховано відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Доводи захисника підозрюваного про те, що ОСОБА_7 лише 25.05.2020 року виповнилось 18 років на вказані висновки слідчого судді, на переконання колегії суддів не впливають і не зменшують достатньою мірою ризики, ступінь яких є надзвичайно високим, що в своїй сукупності разом із тяжкістю можливого покарання, який відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (справа «Ілійков проти Болгарії») є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже будь-який більш м`який запобіжний захід, у тому числі у вигляді домашнього арешту як вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню.

Не визначення розміру застави слідчим суддею як альтернативного запобіжного заходу узгоджується із вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, адже ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні насильницьких злочинів, що спричинили загибель людини.

За наведеного доводи апеляційної скарги щодо надмірної суворості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 червня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4