Дата документу 27.07.2020
Справа № 334/3424/20
Провадження № 1-кп/334/884/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001856 від 07.06.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

05.11.2019 року, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, України до 1 року обмеження волі з випробувальним строком 1 рік;

29.01.2020 року, Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2020 приблизно о 07:00 годин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 відсутня вдома, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав зі стола кімнати мобільний телефон «Хіаоті redmi 6 black 3 gb ram 32 gb гот» imei і - НОМЕР_1 , imei 2 - НОМЕР_2 . вартістю 2000 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті, а також спрямованості умислу та мети при вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обвинувачений пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його тіткою, в квартирі якої він проживав. 07 червня 2020 року, він прокинувся в ранці, побачив що вдома нікого не має, а на столі біля ліжка, де спав син потерпілої лежав телефон. Він, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, взяв телефон та направився до ринку, щоб його продати, оскільки йому потрібні були гроші. Телефон він продав за двісті гривень, отримані гроші витратив на свої потреби.

Також, ОСОБА_5 доводив суду, що матеріальні труднощі у його житті штовхнули до вчинення інкримінованого йому злочину. Просив суд не призначати йому суворе покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 її племінник, проживав разом з нею, її сином та бабусею за адресою: АДРЕСА_4 .

07 червня 2020 року, вона пішла з дому по справах, а коли повернулася додому побачила, що ОСОБА_5 не має вдома. Запитавши у сина де ОСОБА_5 , він відповів, що коли проснувся вранці, то ОСОБА_5 вже вдома не було та зник її телефон. Зателефонувавши ОСОБА_5 , який не брав слухавку, вона зрозуміла, що саме він викрав телефон, тому звернулася до поліції. Щодо призначеного покарання для обвинуваченого, потерпіла поклалася на розсуд суду. Цивільний позов не заявляла.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно повністю доведена.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно (крадіжка).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, судом не визначено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив злочин невеликої тяжкості.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності.

Також, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за даний злочин, необхідно застосувати правила ст.71 КК України, оскільки інкримінований злочин ОСОБА_5 вчинив у період іспитового строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.11.2019 року.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2020 року виконувати самостійно.

При цьому, підстав для застосування відносно ОСОБА_5 ст. 69 КК України, суд не знаходить.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи, витрати на яку, згідно довідки №10-399 від 22.06.2020 року складають 490,35 гривень, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 у повному обсязі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набарання вироку законної сили залишити тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.11.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді двох років трьох місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 27 липня 2020 р., зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 25 червня 2020 р. по 27 липня 2020 р. включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою в Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2020 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №10-399 від 22.06.2020 року в сумі 490,35 гривень.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1