печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2020 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , згідно вимог якого, слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Євробуд Інвестмент» (), а саме на нежитлових будівель, розташованих на земельних ділянках площею 277 356 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Дослідивши матеріали провадження за клопотанням, заслухавши учасників, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що слідчими першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382 КК України.
Нагляд за додержанням законів при проведені досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні забезпечено прокурорами Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора.
У ході досудового розслідування встановлено, що приблизно в кінці 2010 року початку 2011 року Голова Вищого господарського суду України ОСОБА_5 створив стійке ієрархічне об`єднання, до якого залучив окремих суддів, у тому числі керівників господарських судів України, працівників апарату цих судів, адвокатів, арбітражних керуючих, членів родини та інших близьких осіб, члени якого та структурні частини якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації, а також здійснював керівництво та координацію злочинної діяльності цих та інших осіб, забезпечував функціонування як самої організації, так і інших злочинних груп.
Діяльність злочинної організації очолюваної ОСОБА_5 була спрямована на постановлення суддями господарських судів України, насамперед Вищого господарського суду України, судових рішень на виконання вказівок вищих посадових осіб держави, а також з метою отримання неправомірної вигоди.
З цією метою ОСОБА_5 було розроблено план злочинної діяльності, який полягав у тому, щоб на ключові адміністративні посади господарських судів України, а також на посади суддів Вищого господарського суду України як касаційної інстанції, яка приймала остаточні рішення у господарських спорах, були призначені лояльні до нього особи або які готові були виконувати його незаконні вказівки щодо прийняття потрібних, у тому числі неправосудних, рішень, або безпосередньо втручатися у діяльність окремих суддів цих судів з метою добитися ними винесення таких рішень, а також впровадження механізму контрольованого розподілу окремих господарських справ на конкретного суддю, шляхом незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду.
Також згідно розробленого ОСОБА_5 плану отримання неправомірної вигоди за прийняття цих судових рішень у вигляді грошових цінностей, об`єктів нерухомості, дольової участі в діяльності підприємств та управління їх майновими активами тощо, вони повинні були оформлюватися на підставних осіб, а також на довірених осіб, у тому числі (в основному) пов`язаних з ним родинними стосунками.
З метою реалізації цього злочинного плану ОСОБА_5 залучив осіб із свого близького оточення, які окремо вчинювали злочини, пов`язані із заволодінням державним та іншим майном, шляхом постановлення суддями господарських судів України потрібних, у тому числі неправосудних, рішень, тиску на суддів з метою схилення їх до винесення таких рішень, незаконного втручання в автоматизовану систему документообігу суду з метою розподілення господарських справ на потрібного суддю, а також окремо які отримували безпосередньо неправомірну вигоду за такі рішення та вчиняли подальшу їх легалізацію (відмивання), створивши таким чином структурні частини злочинної організації.
З метою винесення суддями господарських судів першої та апеляційної інстанції потрібних, у тому числі неправосудних, рішень, ОСОБА_5 маючи підтримку вищих посадових осіб держави, сприяв у призначенні на окремі посади голів цих судів, осіб зі свого близького оточення, з яким тривалий час перебував у дружніх та довірливих стосунках.
При цьому ОСОБА_5 повідомив зазначеним особам, з планом злочинної діяльності, спрямованої на винесення за вказівкою вищих посадових осіб держави або з метою отримання неправомірної вигоди, потрібних, у тому числі неправосудних, рішень, які ознайомившись з цим планом надали свою згоду на його реалізацію.
Водночас усвідомлюючи, що остаточні рішення в господарських справах приймають судді Вищого господарського суду України, ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, а також підтримку зі сторони вищих посадових осіб держави, у тому числі Президента України ОСОБА_6 , сприяв переведенню до цього суду окремих суддів, з Донецького апеляційного господарського суду, господарського суду Донецької області, господарського суду Луганської області та суддів Донецької області інших юрисдикцій, які були лояльні до виконання його незаконних вказівок або беззаперечно погоджувалися виконувати такі вказівки, у тому числі за відповідну матеріальну винагороду.
Крім того, з метою забезпечення розподілення справ у Вищому господарському суді на потрібного суддю до своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 залучив керівника апарату вказаного суду, а також окремих працівників апарату суду, які мали доступ до автоматизованої системи документообігу ВГСУ та були наділені повноваженнями самостійно здійснювати автоматизований розподіл конкретних господарських справ.
Ознайомившись з планом злочинної діяльності очолюваного ОСОБА_5 злочинного об`єднання та визначеної їй ролі по організації незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду з метою контрольованого розподілу господарських справ на конкретного суддю керівник апарату ВГСУ та вищезазначені працівники апарату цього суду, надали згоду на реалізацію цього плану.
З метою реалізації плану в частині отримання неправомірної вигоди за винесення суддями господарських судів України потрібних, у тому числі неправосудних рішень, ОСОБА_5 залучив раніше знайомого арбітражного керуючого ОСОБА_7 , з яким тривалий час перебував у довірливих стосунках та яких володів спеціальними знаннями господарського права та ведення підприємницької діяльності.
Згідно визначеної ролі, ОСОБА_8 повинен був безпосередньо отримувати від сторони у господарській справі, на користь якої за домовленості з ОСОБА_5 приймалося потрібне, у тому числі неправосудне, рішення, неправомірну вигоду.
Така неправомірна вигода надавалася у вигляді грошових коштів, об`єктів нерухомості, частки у діяльності окремих підприємств тощо.
З цією метою ОСОБА_7 повинен був у залежності від виду неправомірної вигоди, створювати або придбавати суб`єкти підприємницької діяльності, відкривати банківські рахунки та банківські скриньки, здійснювати оформлення об`єктів нерухомості як на себе так і на підставних осіб, а також вчинювати дії по легалізації (відмиванню) зазначених доходів, одержаних злочинним шляхом.
Ознайомившись з планом злочинної діяльності очолюваного ОСОБА_5 злочинного об`єднання та визначеної ролі, ОСОБА_7 надав згоду на реалізацію цього плану.
Крім цього до реалізації плану з отримання неправомірної вигоди за прийняті суддями господарських судів України судових рішень та легалізації (відмивання) таких злочинних доходів, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 залучили інших осіб, пов`язаних з ними довірливими та родинними стосунками, які усвідомлювали злочинний характер цих доходів, однак не були ознайомленні із загальним планом діяльності злочинної організації, та які фактично здійснювали оформлення на себе одержані ОСОБА_5 злочинні доходи та здійснювали їх легалізацію (відмивання).
Зокрема, органом досудового розслідування встановлено обставини шахрайського заволодіння злочинною організацією, очолюваною ОСОБА_5 , майном ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» , яке у подальшому легалізовано через підконтрольних осіб.
Так, приблизно у 2005 2006 роках житель міста Донецька ОСОБА_9 звернувся до голови Донецького апеляційного господарського суду ОСОБА_5 з проханням вплинути на суддів господарського суду Донецької області, Донецького апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України у ряді господарських спорів, стороною в яких виступало ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», зокрема в господарській справі № 40/250пд (суддя господарського суду Донецької області ОСОБА_10 ) за позовом колективного підприємства «Зуївський енергомеханічний завод» м. Зугрес Донецької області до вказаного товариства про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між КП «Зуївський енергомеханічний завод» та ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» від 19.05.2006 (реєстрові №№ 2051, 2047, 2043, 2039), договору купівлі-продажу виробничого обладнання від 19.05.2006, укладеного між зазначеними підприємствами та інше.
На вказану пропозицію ОСОБА_9 , ОСОБА_5 погодився, за умови передачі йому в майбутньому частки в статутному капіталі ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод».
Рішенням господарського суду Донецької області від 23.08.2006 у справі № 40/250пд (суддя ОСОБА_10 ), залишеного в силі Донецьким апеляційним господарським судом (судді ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) та Вищим господарським судом України (судді ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ) у задоволенні позовних вимог КП «Зуївський енергомеханічний завод» до ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» відмовлено.
У подальшому ОСОБА_9 продовжував звертатися до ОСОБА_5 з приводу розгляду господарських справ у господарському суді Донецької області, у тому числі стороною в яких виступало ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», з проханнями вплинути на суддів цього суду та Донецького апеляційного господарського суду щодо прийняття необхідних йому судових рішень. На вказані пропозиції ОСОБА_5 надавав свою згоду, за умови збільшення частки у статутному фонді зазначеного товариства та оформлення такої частки у майбутньому на підконтрольне ОСОБА_5 . підприємство.
Таким чином станом на вересень 2009 року, відповідно до усної домовленості ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , умовна частка у статутному фонді ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» ОСОБА_5 склала 40+1% акцій.
У цей час ОСОБА_5 висунув ОСОБА_9 умову в офіційному оформлені зазначеної частки акцій ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» на підконтрольне йому підприємство та познайомив ОСОБА_9 з ОСОБА_7 як особою, яка буде його офіційно представляти в такому підприємстві.
Оскільки станом на вересень 2009 року власником нерухомості, основних засобів та обладнання ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» було товариство з обмеженою відповідальністю «Класика», ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 також про необхідність оформлення 40% частки у цьому товаристві на підконтрольне йому підприємство, представником якого буде виступати ОСОБА_7 .
Таким чином, відповідно до домовленостей ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , у вересні 2009 року між товаришем ОСОБА_9 ОСОБА_17 , який офіційно володів 40 % частки в ТОВ «Класика» місто Донецьк та між підконтрольним ОСОБА_5 підприємством ТОВ «Інтеграл Інвест» місто Донецьк , укладено договір купівлі-продажу частки в ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод».
У результаті цього власниками ТОВ «Класика», що володіла об`єктами нерухомості, основними засобами і обладнанням ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», стали підконтрольне ОСОБА_9 . підприємство ТОВ «ДЛ Холдінг» місто Донецьк у розмірі 60% частки у статутному фонді та підконтрольне ОСОБА_5 . підприємство ТОВ «Інтеграл Інвест» місто Донецьк у розмірі 40% частки у статутному фонді.
Після обрання 25 лютого 2010 року Президентом України ОСОБА_6 , між членами його сім`ї та ОСОБА_9 виникли неприязні стосунки, пов`язані з придбанням останнім підприємства у місті Донецьку, що займалося пасажирськими перевезеннями та до якого мав відношення безпосередньо ОСОБА_6 .
У зв`язку з цим правоохоронними органами було порушено ряд кримінальних справ, пов`язаних з діяльністю підприємств, власником чи акціонером яких був ОСОБА_9 , у тому числі щодо ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод».
Передбачаючи, що у ОСОБА_9 можуть бути проблеми у ведені бізнесу в Україні, у тому числі перешкоди зі сторони правоохоронних і фіскальних органів у діяльності ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», ОСОБА_5 умовив ОСОБА_9 щодо передачі 100% частки майнових активів цього товариства на підконтрольне ОСОБА_5 . підприємство.
При цьому ОСОБА_5 переконав ОСОБА_9 , що у подальшому він допоможе йому уникнути кримінальної відповідальності та буде сприяти в залагоджуванні стосунків ОСОБА_9 з Президентом України ОСОБА_6 і його оточенням.
ОСОБА_9 довіряючи ОСОБА_5 , погодився в оформленні 100% частки майнових активів ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» на підконтрольне злочинній організації ОСОБА_5 . підприємство та у період серпня - грудня 2010 року через свого товариша ОСОБА_17 передав на ТОВ «Інтеграл Інвест» 60 % частки таких майнових активів, які 03.12.2010 було оформлено на ТОВ «Ексімпром» місто Донецьк , співзасновником та директором якого є довірена особа ОСОБА_5 , учасник його злочинної організації ОСОБА_7 .
Зважаючи на викладене, у період вересня 2009 року по 3 грудня 2010 року у місті Донецьку ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 і ОСОБА_17 , заволодів майновими активами ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», власником якого станом на 03.12.2010 стало підконтрольне злочинній організації ОСОБА_5 . підприємство ТОВ «Ексімпром», загальною вартістю понад 40 млн. грн., що у понад як шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, керівник злочинної організації ОСОБА_5 залучив ОСОБА_7 до створення підконтрольної злочинній організації та йому особисто юридичної особи ТОВ «Євробуд Інвестмент» (), майно якої було здобуто учасниками злочинної організації злочинним шляхом.
У ході досудового розслідування, на підставі достатніх доказів, 02.10.2018 здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 4 ст. 368 (в редакції від 07.04.2011), ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 368-2 КК України.
16.10.2018 ОСОБА_7 , на підставі достатніх доказів, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 КК України.
Матеріали досудового розслідування щодо підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виділені прокурором в окреме провадження 22.11.2018 та 28.02.2019 відповідно.
Разом з цим, існування та злочинна діяльність злочинної організації ОСОБА_5 , у тому числі обставини легалізації її учасниками доходів, отриманих злочинним шляхом, є предметом доказування у кримінальному провадженні № 0002990, що зумовлює звернення у цьому кримінальному провадженні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
У рамках кримінального провадження № 0002990, органом досудового розслідування встановлено, що за ТОВ «Євробуд Інвестмент» значиться нерухоме майно, а саме: нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках площею 277 356 кв.м.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вищевказаного нерухомого майна належить ТОВ «Євробуд Інвестмент» ().
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема правову підставу для арешту майна.
Однак, зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 не оголошено нікому.
За таких обставин, власник зазначеного майна на даному етапі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання..
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 64-2, 98, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Відмовити слідчому першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1