Справа № 159/6709/20
Провадження № 1-кс/159/33/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою адвоката ОСОБА_3 як представника та в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області від 16.12.20 р. про відмову у задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в:
Заявник 30.12.20 р. звернувся до суду із вказаною вище скаргою, що надійшла до Ковельського міськрайонного суду Волинської області 05.01.21 р.. Зазначає, що кримінальне провадження № 120 170 300 100 025 12, що внесене у ЄРДР 29.05.17 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України, є у провадженні Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області. Процесуальне керівництво у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється Ковельською місцевою прокуратурою Волинської області. В рамках цього кримінального провадження на майно його довірителя, який є добросовісним набувачем, а саме: на автомобіль марки «Мерседес Бенц» (далі спірне авто) накладено арешт. Покликаючись на ч. 25 ст. 3 КПК України, зазначає, що на адресу прокуратури 11.12.20 р. подано клопотання відповідно до положень п. 3 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України. 28.12.20 р. було отримано постанову прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області від 16.12.20 р. про відмову у задоволенні клопотання (далі оскаржувана постанова). Вважає оскаржувану постанову безпідставною, незаконною. Так відомості у ЄРДР у вказаному вище кримінальному провадженні було внесено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України 29.05.17 р. з фабулою, вказаною у витягу з ЄРДР. З 29.05.17 р. до вересня 2020 р. органом проведення досудового розслідування було ГУ НП у Волинській області. Покликаючись на ст. 28 КПК України, зазначає, що прокурором чи слідчим у грудні 2020 р. прийнято рішення про зміну правової кваліфікації. Досудове розслідування з 29.05.17 р. до вересня 2020 р. за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України здійснювалось ГУ НП у Волинській області; з вересня до листопада 2020 р. з тією ж правовою кваліфікацією здійснювалось В. Волинським ВП ГУ НП у Волинській області; з листопада по даний час здійснюється Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області і правова кваліфікація змінюється на з ч. 1 ст. 358 КК України на ч. 3 ст. 358 КК України. Однак строк притягнення до відповідальності особи, винуватої у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, закінчився. Покликаючись на п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України, зазначає, що рішення про реєстрацію авта його довірителя було прийняте ще раніше: до або 24.12.16 р.. Рішення прокурора про зміну правової кваліфікації на ч. 3 ст. 358 КК України прийнято у позапроцесуальний строк і є штучним затягуванням кримінального провадження. Епізод за ч. 1 ст. 358 КК України підлягав виділенню у окреме провадження та з врахуванням змін у КПК України відповідно до Закону України № 2617 VIII, чого зроблено не було. Його довіритель як учасник кримінального провадження в силу ст. ст. 3, 64 2 КПК України, просив у клопотанні про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України. Покликаючись на п. 1 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, зазначає, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3 1 ч. 1 ст. 284 КПК України здійснюється саме прокурором. Тому вважає відмову прокурора невмотивованою, незаконною, безпідставною. Незакриття кримінального провадження по епізоду, кваліфікованому за ч. 1 ст. 358 КК України, що з 01.07.20 р. є проступком, обумовлює подальшу дію арешту його авта та є порушенням його права на власність. Просить скаргу задовольнити.

У судове засідання заявник не з"явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

Вважаю, що з огляду на чинні карантинні обмеження у державі та віддаленість місця знаходження заявника, можливо справу розглянути у його відсутності.

Неявка інших учасників також не перешкоджає проведенню судового засідання по розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.

Дійсно, вже 29.05.17 р. у ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, що стосувались спірного автомобіля.

14.05.18 р. у ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, що також стосувались спірного автомобіля.

За постановою слідчого від 15.05.18 р. спірне авто було визнане речовим доказом у справі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 17.07.18 р. на спірне авто накладено арешт із забороною його відчудження, використання та розпорядження ним.

Однак попри це за чинним нотаріально посвідченим договором купівлі продажу транспортного засобу від 13.12.19 р. спірне авто було відчуджене на користь довірителя заявника ОСОБА_5 ..

Враховую, що довіритель заявника став власником спірного авта за договором відчудження лише 13.12.19 р., тобто, після того, як на автомобіль було накладено арешт.

Однак з огляду на те, що довіритель заявника з 13.12.19 р. є власником майна, що є речовим доказом у справі, за чинним на даний час договором відчудження авта, то він, безсумнівно, з цього часу є особою, чиїх інтересів та прав стосується кримінальне провадження в частині спірного авта.
Дійсно, заявник 11.12.20 р. звернувся до прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинській області із клопотанням про прийняття рішення в порядку п. 3 1 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України щодо закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України в рамках кримінального провадження № 120 170 300 100 025 12.

За постановою прокурора від 16.12.20 р. про повну відмову у задоволенні клопотання, було відмовлено у задоволенні клопотання з покликанням на те, що таке клопотання надійшло у прокуратуру 14.12.20 р.; з врахуванням обставин, встановлених в ході досудового розслідування, прийнято рішення про перекваліфікацію епізоду кримінального правопорушення з ч. 1 на ч. 3 ст. 358 КК України. Тому підстав для закриття кримінального провадження за епізодом як кваліфікованим за ч. 1 ст. 358 КК України, немає.

За змістом п. 3 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

При цьому враховую, що за станом на дату винесення оскаржуваної постанови, подання розглядуваної скарги є чинною постанова від 16.12.20 р. про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 на ч. 3 ст. 358 КК України та, таким чином, кримінальне правопорушення по епізоду, кваліфікованому за ст. 358 КК України на даний час не є проступком; заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що досудове розслідування не є проведеними у повному обсязі.

За таких обставин підстав для скасування оскаржуваної постанови прокурора не вбачаю.

З врахуванням положень ст. 303 КПК України, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Узадоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1