Справа № 204/6019/20
Провадження № 1-в/204/1136/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 857 від 09 вересня 2020 року, зазначено про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами з травня 2019 року під впливом лікування: компенсувались афективні розлади, були відсутні агресивні, імпульсивні тенденції, поведінка набула упорядкованого характеру. З серпня 2019 року в психічному стані зберігається стійка компенсація розладів поведінки: переважав благодушний стабільний настрій, поведінка зовні залишалася спокійною, упорядкованою, були відсутні агресивні та аутоагресивні тенденції, конфліктних ситуацій не створювала. Прогресували когнітивні порушення (MMSE 8 б.) вказує на наявність важкої деменції, відмічається зниження всіх видів пам`яті, інтелекту, збідненість мови за змістом та сповільненість за темпом; сповільненість рухової активності, втрата навичок до самообслуговування, виконання навичок гігієни, потреба стороннього нагляду та догляду з неспроможністю оцінювати свої дії, їх наслідки, розуміти тяжкість скоєного, що в цілому є незворотнім явищем в перебігу деменції. Приймаючи до уваги вищенаведене, хвора на даний час не становить особливою небезпеки для оточуючих. Тобто, ОСОБА_3 за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить та може бути переведена у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
В судовому засіданні ОСОБА_3 просила задовольнити заяву.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення розглядуваної заяви.
Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що з травня 2019 року під впливом лікування компенсувались емоційні розлади, були відсутні агресивні, імпульсивні тенденції, поведінка набула упорядкованого характеру. Виявляла зниження інтересу до навколишнього та втрату інтересу до особистого життя. Були наявні розлади пам`яті, які стосувались, як можливості відтворення нещодавних подій, так і відтворення подій минулих знань і досвіду. Відмічалось порушення концентрації уваги. У відділенні була апатичною, наростала пасивність, більшість часу лежала в ліжку, майже ні з ким не спілкувалась. Виявляла порушення в простровому орієнтуванні (плуталась в приміщеннях відділення: палатах, столовій, ванній кімнаті). Потребувала постійної допомоги навіть у таких видах самообслуговування, як одягання та особиста гігієна. Була не спроможна критично оцінити свої вчинки чи поведінку. Лікування приймала, але необхідність його не розуміла. З серпня 2019 року в психічному стані зберігається досягнута компенсація: поведінка носила спокійний, доброзичливий характер, переважав благодушний стабільний настрій, були відсутні агресивні, імпульсивні, аутоагресивні тенденції. В цілому за час перебування у закладі зростало загальне одряхління, астенізація, зниження побутової та рухової активності пацієнтки. Прогностичні, інтелектуально-мнестичні функції були грубо порушені внаслідок деменції, свій стан адекватно не оцінювала, формально погоджувалась з протиправністю скоєного, що є незворотнім явищем в перебігу деменції.
Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки хвора не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 20 грудня 2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і перевести її для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1