ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кс/803/5207/20 Справа № 2-67/1996 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотання засудженого ОСОБА_2 про зняття судимості за вироком Дніпропетровського обласного суду від 27 червня 1996 року, -
встановила:
Вироком Дніпропетровського обласного суду від 27 червня 1996 року засуджено ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 222 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України, до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку щодо ОСОБА_2 відстрочено на 2 роки.
Ухвалою Верховного Суду України від 01 жовтня 1996 року вирок Дніпропетровського обласного суду від 27 червня 1996 року змінено, шляхом виключення з вироку щодо ОСОБА_2 посилання суду на те, що особлива зухвалість, в тому числі, з його боку виявилася у вбивстві Ласкаржевського.
В решті вирок щодо ОСОБА_2 залишено без змін.
22 жовтня 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про зняття судимості, засудженого вироком Дніпропетровського обласного суду від 27 червня 1996 року.
Дослідивши подане клопотання, співставивши його доводи з вимогами закону, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання особі, яка його подала, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;
2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;
3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;
4) до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Статтею 538 КПК України визначено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Як слідує з поданого клопотання, засуджений ОСОБА_2 порушує питання про зняття з нього судимості за вироком Дніпропетровського обласного суду 27 червня 1996 року.
Дніпропетровський обласний суд /апеляційний суд області/ ухвалював вирок, як суд першої інстанції, оскільки, відповідно до статті 34 КПК України в редакції 1960 року, апеляційним судам підсудні кримінальні справи зокрема про злочини, за вчинення яких Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі.
У випадках особливої складності або важливості справи, підсудної місцевому суду, апеляційні суди областей мають право прийняти її до свого провадження.
Однак, Законом України Про судоустрій і статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VІ були внесені зміни до Кримінально-процесуального кодексу України /в редакції 1960 року/, відповідно до яких визначено, що усі кримінальні справи розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами / ст. 33 КПК України в редакції 1960 року /.
На підставі змін, внесених наведеним Законом, виключено статтю 34 КПК України.
Таким чином, у зв`язку зі зміною законодавства судом першої інстанції в конкретному провадженні за клопотанням ОСОБА_2 про зняття судимості може бути виключно місцевий суд, який визначається для розгляду конкретної справи за правилами територіальної підсудності, встановленими ст. ст. 33, 37 КПК України в редакції 1960 КПК України.
В свою чергу, відповідно вимог КПК України в редакції 1960 КПК України, апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про зняття судимості.
Отже, клопотання засудженого вироком Дніпропетровського обласного суду від 27 червня 1996 року ОСОБА_2 про зняття з нього судимості подане до неналежного суду, який не може діяти як місцевий суд, що свідчить про необхідність повернення даного клопотання заявнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34 КПК України,
постановила:
Клопотання ОСОБА_2 про зняття судимості за вироком Дніпропетровського обласного суду від 27 червня 1996 року, повернути особі, яка його подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1