Справа № 354/554/20
Провадження № 11-сс/4808/194/20
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю секретаря ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2020 року про відмову у задоволені його скарги на постанову від 18.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000119 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_8

заявника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, необґрунтовану та невмотивовану, постановити нову, якою його скаргу задовольнити повністю. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що попередньою ухвалою слідчого судді від 25.11.2019 року було надано вказівку слідчому про оцінку у порівнянні із зібраними іншими доказами висновку експерту №264 щодо наявності у нього тілесних ушкоджень, проте до 18.05.2020 року жодних додаткових слідчих дій на забезпечення повного та неупередженого розслідування проведено не було, що свідчить про передчасність прийняття постанови про закриття кримінального провадження. Апелянт вважає, що досудове розслідування проводилось без дотримання вимог КПК України, зокрема: 1) невжиття всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; 2) необґрунтованість висновків, які містяться в постанові щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та передчасність висновку про відсутність в діяння складу злочину або відсутність події злочину; 3) не проведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі; 4) не призначення та не проведення необхідних експертиз, надання експерту порівняльних зразків для проведення судової експертизи, що є підставою для надання експертом повідомлення про неможливість проведення експертизи. Апелянт не згоден з висновками слідчого суддів в частині можливості повторного звернення до поліції з заявою про вчинення злочину, оскільки практика Європейського суду з прав людини забороняє повторення кримінального провадження.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 18.05.2020 року, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, слідчий суддя виходив з того, що закінчення строку досудового розслідування є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, а відповідно до ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Під час апеляційного розгляду:
- апелянт ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати;
- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін, виходячи з наступних підстав.
Стаття 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в ст. 21 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт висловив свою незгоду фактично з бездіяльністю органів досудового розслідування в частині невиконання ними вказівок, викладених у попередньому судовому рішенні слідчого судді.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України та є вичерпним.

В той же час, в межах оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, бездіяльність органів досудового розслідування не оскаржується та в рішенні слідчого судді немає відповідних висновків.

Перевіряючи вказаний довід апелянта, колегія суддів врахувала й те, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, колегія суддів звертає увагу також й на те, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого, на досудовому розслідуванні.

Отже, здійснюючи судовий контроль слідчий суддя не може втручатись у дискреційні повноваження органів досудового розслідування щодо аналізу доказів, зібраних у кримінальному провадженні, здійснювати вибір варіанта рішення відповідно до власних міркувань та правової кваліфікації діянь, оскільки це означало би підміну функцій слідчого/прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті, зокрема відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.

Так, з наданих суду матеріалів вбачається, що 06.08.2018 року відомості за заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження була прийнята 18.05.2020 року (а.п. 4-6) саме з підстав спливу 12 місяців строку досудового розслідування з моменту внесення відомостей в ЄРДР, і жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно із ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При винесенні рішення про закриття кримінального провадження, зазначені вимоги закону були дотримані.

Начальник СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 у своєму рішенні від 18.05.2020 року (а.п. 4-6) послався на зміст доказів, здобутих під час проведення досудового розслідування, а саме: пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; зміст висновку судово-медичного експерта №264 від 10.10.2018 року, та з урахуванням приписів абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону і дійшов обґрунтованого висновку, що про те, що закінчення строку досудового розслідування є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, а відповідно до ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, з чим погоджується й колегія суддів.

Обставин, які б викликали сумнів у незаконності закриття кримінального провадження, колегією суддів не встановлено, а тому прийняте органом досудового розслідування рішення є таким, що відповідає загальним засадам кримінального провадження.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів не знаходить за доводами апеляційної скарги підстав для скасування як ухвали слідчого судді, так і постанови начальник СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 18.05.2020 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді і не свідчать про необґрунтованість судового рішення в частині законності закриття кримінального провадження.

Щодо доводів апелянта, в частині заподіяння йому моральної шкоди, то на переконання колегія суддів, такий спір може бути вирішений в судах іншої юрисдикції, а прийняте як судом так і органом досудового розслідування рішення не звужує процесуальні права ОСОБА_7 у вказаних правовідносинах.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність судового рішення.
Враховуючи наведене колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про скасування постанови органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження.

Колегією суддів не встановлено істотних кримінальних процесуальних порушень, які свідчать про незаконність ухвали слідчого судді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2020 року про відмову у задоволені його скарги на постанову від 18.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000119 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5