УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

18 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив скасувати постанову слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Дніпровського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000708.

Кримінальне провадження за № 0000708 та № 0001515 об`єднати в одне провадження і з метою повного та всебічного розслідування справи надати письмові вказівки та взяти на контроль їх виконання.

Притягнути до відповідальності винних в затягуванні розслідування, незаконному закриттю справ.

Обґрунтуванні скарги:

Слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника СВ Дніпровського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 01.10.2020 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000708, у зв`язку з відсутністю події кримінального провадження.

Скаржник вказав, що предметом розслідування вказаного провадження є факт службової підробки рішення Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, яким було надано дозвіл на розробку земельної ділянки, яка знаходилася як в фактичному користування заявника так і в порядку вирішення питання про виділення у власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 30.12.2013 року. Разом з цим в процесі розслідування зазначеного кримінального провадження органом досудового розслідування взагалі не проводилось слідчих дій на витребування зазначених документів та встановлення юридичної природи рішень Антонівської селищної ради про які йшла мова в заяві про вчинення злочину.

На думку скаржника прокуратура не взяла до уваги те, що кримінальні провадження за № 0000708 за ст. 366 ч.1 КК України № 0001515 за ст. 356 КК України взагалі неможливо виділяти в окремі провадження, так як вони взаємопов`язані - зруйнований будинок (кп № 0001515) знаходився на земельній ділянці (кп № 0000708). А скоріш за все прокуратура і не могла взяти це до уваги, так як слідчий ОСОБА_6 , на його думку вступивши в злочинний зговір з ОСОБА_7 , з метою закриття справ виділив їх в окреме провадження і кп № 0000708 вже закрив, а кп № 0001515 планував закрити наступною.

Тому вважає, оскаржувану постанову незаконною передчасною і підлягає скасуванню.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Скаржник підтримав скаргу, просив суд її задовольнити. Обґрунтовуючи незаконність оскаржуваної постанови скаржник наголошував на тому, що рішенням Антонівської селищної ради ОСОБА_8 була виділена у власність земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично вказаної земельної ділянки за такою адресою не існувало і ОСОБА_8 була виділена у власність земельна ділянка, яка фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Але земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 перебувала у користуванні сім`ї скаржника, на ній знаходився недобудований будинок, що був подарований у 1994 році дружині заявника її батьком. Доказом того, що це одна і таж земельна ділянка є той факт, що коли заявник звернувся за отриманням кадастрового номера для земельної ділянки за адресою Дніпровська 2Д, йому в отриманні вказаного номера було відмовлено на тій підставі, що вказаній земельній ділянці кадастровий номер вже присвоєний. Недобудований будинок був знесений невідомими особами.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

За змістом ст.110КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова є невмотивованою та необґрунтованою.

Слідчий закрив кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284КПК України, яка передбачає закриття кримінального провадження, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Якщо слідчий закриває провадження у зв`язку з відсутністю події, то у мотивувальній частині повинні бути викладені доводи на обґрунтування відсутності такої події, а також спростовані всі доводи потерпілого про вчинення щодо нього злочину, коли буде вичерпано дослідження доказів, на які вказує заявник.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110КПК України мотивувальна частина повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З урахуванням приписів п.1 ч.1 ст.284, п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити виклад обставин про вчинення злочину, зміст доводів потерпілого про вчинений злочин, виклад доказів, які спростовують його доводи.

Постановою про закриття кримінального провадження слідчий завершує досудове розслідування, а відтак кожному добутому доказу він повинен дати правову оцінку, зазначивши, що цей доказ підтверджує чи спростовує, натомість слідчий перераховує окремі факти, зазначає окремі події, викладає зміст показання свідків і при цьому не зрозуміло яке значення мають ці факти, події чи показання свідків у даному кримінальному провадженні, які доводи потерпілого вони спростовують.

Голобородько вказує, що рішенням Антонівської селищної ради Докучаєвій було виділено у власність земельну ділянку, яка фактично перебувала у користуванні ОСОБА_9 для обслуговування недобудованого будинку і права користування цією земельною ділянкою вона не була позбавлена права користування цією земельною ділянкою. Суд також зазначає, що визнання селищною радою рішення про надання ОСОБА_9 дозволу на розробку технічної документації земельної ділянки для отримання її у власність не позбавило її права користування земельною ділянкою. Згідно протоколу допиту свідка від 02.03.2017року свідок ОСОБА_7 пояснює, що громадянин ОСОБА_10 на підставі рішення сесії отримав дозвіл на оформлення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , але протягом року документи не оформив і рішення втратило чинність, а тому земельна ділянка по АДРЕСА_1 рішенням сесії від 31.03.2016року була виділена ОСОБА_11 .

Таким чином, і свідок, який на час винесення сесією спірного рішення 2016року був головою Антонівської селищної ради, підтверджує, що фактично це одна і та ж земельна ділянка.

Голобородько формально у заяві написав про підробку рішення сесії, яким земельну ділянку передали ОСОБА_11 , але фактично його пояснення зводяться до того, що при виділенні земельної ділянки ОСОБА_11 були допущенні зловживання службовими особами Антонівської селищної ради, в результаті чого його у непередбачений законом спосіб позбавили права користування земельною ділянко, знищили його майно недобудований будинок. Земельну ділянку, яка перебувала у його користуванні, передали у власність ОСОБА_11 , зазначивши при цьому іншу адресу.

Слідчий у постанові посилається тільки на рішення сесії від 31.03.2016року, невірно викладаючи його зміст у постанові. Так, слідчий зазначає, що рішенням Антонівської селищної ради від 31.02.2016року земельну ділянку ОСОБА_11 надано у власність, але цим рішенням було тільки надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку. А яким рішенням земельну ділянку передано у власність ніде не зазначено. Ніде не вказано розмір земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , виділеної ОСОБА_11 . Дивно, що при наданні дозволу Докучаєвій на розробку технічної документації вже був відомий кадастровий номер, тоді як такий присвоюється вже після оформлення технічної документації. У рішенні про надання дозволу ОСОБА_10 кадастровий номер земельної ділянки не зазначено.

Також немає відомостей яким рішенням Антонівської селищної ради була надана адреса земельній ділянці по АДРЕСА_1 , адже згідно пояснень ОСОБА_10 такої адреси не існувало.

Кримінальне провадження містить копії документів, зібраних ОСОБА_10 на виконання рішення ради про надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, але такі ж документи повинна була зібрати і ОСОБА_11 , і вони повинні існувати при виділення земельної ділянки у власність, слугувати підставою для прийняття рішення. Але вказані документи слідчим через тимчасовий доступ не витребовувалися, а відповідно як докази не оцінювалися.

Рішення Антонівської селищної ради про виділення земельної ділянки у власність це документ, порядок прийняття якого визначений Законом України «Про місце самоврядування» та іншими нормативними актами, і відповідно його законність має оцінюватися на підставі письмових доказів (протоколи засідання постійної комісії, протоколи сесії, документи, зібрані Докучаєвою тощо), а не показанням свідків колишніх депутатів, які можуть дійсно не пам`ятати, які питання вирішувалися на сесії. Але від того пам`ятають депутати чи ні не може впливати на законність чи незаконність документа. На те існують визначені законом способи фіксації вчинення певних дій депутатами різних рівнів.

Слідчий в основному аналізує документи щодо ОСОБА_9 , а не відносно ОСОБА_11 , оскільки жодних документів, крім рішення сесії про надання Докучаєвій дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, матеріали провадження не містять і посилання на них в оскаржуваній постанові немає.

Резолютивна частина постанови повинна випливати з мотивувальної частини, бути її логічним завершенням. Проте резолютивна частина постанови аж ніяк не впливає з її мотивувальної частини.

У мотивувальній частині постанови слідчий не довів, що не було події злочину, а закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події злочину.

Інші вимоги скаржника про об`єднання проваджень, надання вказівок, взяття на контроль, притягнення до відповідальності винних задоволенню не підлягають, оскільки на їх вирішення слідчий суддя не уповноважений.

Перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження визначені ч.1 ст.303КПК України.

Вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, визначені ч. 1 ст.307КПК України, а саме: за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру, зобов`язати припинити певну дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 110, п.1 ч.1 ст.284, ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Дніпровського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 від 01.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000708 від 25.02.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 05 хвилин 11 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1