Провадження № 11-кп/4808/29/21
Категорія ч.2ст. 286КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами (далі АС) заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), предбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -
в с т а н о в и л а:
Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Попасна, Луганської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючий на посаді водія в ТОВ «Агро-СПК, громадянин України, раніше не судимий,-
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК і призначено йому покарання у виді 3 /трьох / років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
На підставі ст.75 КК звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК.
Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» на користь ОСОБА_12 завданої матеріальної шкоди в розмірі 183767,17 грн.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_12 завданої матеріальної шкоди в розмірі 49000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 завданої матеріальної шкоди в розмірі 1000,00 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» на користь ОСОБА_12 витрати з оплати правової допомоги адвоката в розмірі 3537,45 грн.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_12 витрати з оплати правової допомоги адвоката в розмірі 943,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 витрати з оплати правової допомоги адвоката в розмірі 19,35 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 3828,64 гривень за проведення судових експертиз .

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Злочин вчинено за таких обставин.
01 серпня 2014 року близько 21 год. ОСОБА_9 , здійснюючи, як водій ТОВ «Агро-СПК» перевезення з с. Галоч, Ужгородського району до м. Київ сипучого вантажу у вигляді урожаю пшениці, керуючи вантажним автомобілем марки «MAN F 2000» д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом до нього марки «WACKENUT» д.н.з. НОМЕР_2 , які були завантажені вказаним вантажем, в с. Галоч, Ужгородського району на території фермерського господарства, перед початком рейсу порушив вимоги пункт 2.3. «а» «Правил дорожнього руху України (далі ПДР), що під час руху спричинило висипання зерна на проїзну частину на автошляху «Київ-Чоп» в напрямку м. Мукачево, на 799 кілометрі неподалік населеного пункту с. Глибоке, Ужгородського району, із лівого бічного борту причепа на обидві смуги руху в кількості близько 5 тон.
ОСОБА_13 , в свою чергу виявивши висипання зерна, порушив вимоги ПДР, а саме:
-пункт 1.5. - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
-пункт 9.10. «б» - разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
Порушення вищевказаних вимог ПДР з боку водія ОСОБА_13 , виявились в тім, що він зупинив керований ним транспортний засіб, припаркувавши його на правому узбіччі відносно напряму свого руху, не встановив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 40 м до транспортного засобу, не вжив заходів по забезпеченню безпеки дорожнього руху на ділянці дороги з розсипаним зерном, в результаті чого автомобіль «FORD - FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_14 , рухаючись по автодорозі «Київ-Чоп» в напрямку м.Ужгород, не маючи технічної можливості зупинитись до початку розсипу зерна, в`їхала на відрізок автодороги який був укритий шаром зерна, в результаті чого автомобіль втратив керованість, і в стані некерованого заносу здійснив зіткнення з автомобілем «DAF-95ХГ430» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухаючись по автошляху «Київ-Чоп» в напрямку м.Мукачево, виявивши небезпеку у вигляді розсипаного зерна, вчасно зупинив свій автомобіль, припаркувавши його на правому узбіччі відносно напрямку свого руху.
В результаті зіткнення водій автомобіля «FORD - FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження, та була госпіталізована в Ужгородську ЦМКЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 279 від 04.08.2014 року смерть водія легкового автомобіля марки «FORD - FUSION» - ОСОБА_14 , настала від тупої травми тулубу, у вигляді крововиливу та розриву пристінкової плеври по ходу переломів ребер, перелому тіла грудини на межі 3-4 ребер, переломами ребер з обох сторін по різним анатомічним лініям забоєм та розривом правої легені, забою серцевої сорочки та лівої нирки, що ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою, привело до розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною її смерті.
У своїх АС:
- прокурор вважає вирок таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_9 , з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення обвинуваченому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 не оспорює в АС.
Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч.2 ст.286 у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки.
-обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що вирок є таким, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідністі висновків суду, викладених у ньому, фактичним обставинам кримінального провадження та містить істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: суд безпідставно поклав у основу вироку результати слідчого експерименту від 01.05.2015 року, який проводився без його участі, події відтворювались не в тих умовах, які були під час ДТП, протокол огляду місця події від 01.08.2014 року; Висновок комісійної судової автотехнічної експертизи №1015 від 27.07.2015 року, складені з порушеннням вимог КПК, а також допустив неповноту судового розгляду.
Просить поновити строк на апеляційного оскарження судового рішення та скасувати вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з недоведеністю, в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК. Заявлений цивільний позов ОСОБА_12 залишити без розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10.09.2018 року поновлено обвинуваченому ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року.
15 грудня 2020 року до Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява від представника цивільного позивача ОСОБА_12 -адвоката ОСОБА_15 , з якої вбачається, що цивільний позивач ОСОБА_12 та його захисник просять справу розглядати без їхньої участі. АС прокурора підтримують в повному обсязі, а АС обвинуваченого- заперечують.
До початку апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_16 , а також представник цивільного позивача ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_17 , цивільний відповідач ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» подали письмові заяви, відповідно до яких просять розглядати дане кримінальне провадження без їх участі ( т.3 а.с. 79,86-88).

Про дату, час та місце розгляду АС ТОВ «Агро-СПК» повідомлено належним чином, проте в судового засідання представник не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Колегія суддів дійшла до висновку про розгляд АС без їх участі.
Під час апеляційого розгляду обвинувачений ОСОБА_9 пояснив , що перед завантаженням перевірив технічний стан автомобіля, в тому числі і вантажну його частину. За два дні до події завантажив зерно с. Галоч, Ужгородського району . Зерно завантажувалось навантажувачем зверху. Потім знову перевірив технічний стан автомобіля та причіпа, включаючи стан замикаючих пристроїв всіх бортів. Поїхав в Івано-Франківську область, щоб розвантажитись, зерно там не прийняли , тому він повернувся назад. Звідки його відправили в інший пункт розвантаження.
Перед виїздом знову оглянув автомобіль та причіп. Проїхавши до 20 км між пуктами с.Глибоке та Н.Солотвино, побачив в дзеркалі заднього виду, що із причіпа посипалось зерно. Почав знижувати швидкість та зупинився на правому узбіччі, після чого увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Почав йти в зворотньому напряку, в те місце, де почало розсипатись зерно.
В цей час зі строни Ужгорода рухався транспортний засіб марки «DAF-95ХГ430», водій якого зупинявся на узбіччі. Перед зупиненням вантажного транспорту «DAF-95ХГ430» він обійшов його з лівої сторони. В цей момент почув, що відбулосся зіткнення транспотного засобу марки «FORD - FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням потерпілої ОСОБА_14 з транспорним засобом марки «DAF-95ХГ430» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 . В цей момент він був обернений в протилежну сторону , події зіткнення не бачив, тільки чув звук.
Крім того, наголосив, що при завантажені ретельно перевірив справність усіх засобів кріплення на бортах транспортного засобу.. Під час руху після перевірки не зупинявся. Світлову аварійну сигналізацію включив, однак знак аварійної зупинки не виставляв.
Згодом після ДТП зателефонував по місцю роботи, в поліції та на «швидку допомогу».
Вважає, що висипання зерна відбулосся за допомогою сторонніх осіб, оскільки після його висипання, відразу були люди на дорозі з мішками і лопатами. Висипання зерна відбулосся на двох смугах проїзної частини дороги.
Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила АС обвинуваченого, однак вважає вирок щодо ОСОБА_9 , незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, підтримала доводи АС прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, які наполягли на задоволення своїх апеляційних вимог, а АС прокурора просили залишити без задоволення; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів прийшла до висновку, що їх слід - залишити без задоволення, а вирок суду без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.
Згідно ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Цих імперативних вимог закону, судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Апеляційний суд при перевірці вироку суду першої інстанції прийшов до висновку, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК , а його висновок про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину, відповідає сукупності зібраних у справі і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано належну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи, в сукупності, та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що в судовому рішенні наведено докладні мотиви.
Злочин, передбачений ст.286 КК , є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є допущені особою порушення ПДР, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК . Тобто порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Тобто, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження ч.1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження ч.2, загибель кількох осіб ч.3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.
Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху і (або) експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності.
Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.
Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху і (або) експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст.286 КК .
Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст.286 КК , тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2014 року близько 21 год. ОСОБА_9 , здійснюючи, як водій ТОВ «Агро-СПК», перевезення з с. Галоч, Ужгородського району до м. Київ сипучого вантажу у вигляді урожаю пшениці, керуючи вантажним автомобілем марки «MAN F 2000» д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом до нього марки «WACKENUT» д.н.з. НОМЕР_2 , які були завантажені вказаним вантажем, в с. Галоч, Ужгородського району на території фермерського господарства, перед початком рейсу порушив вимоги пункт 2.3. «а» ПДР, що під час руху спричинило висипання зерна на проїзну частину на автошляху «Київ-Чоп» в напрямку м. Мукачево, на 799 кілометрі неподалік населеного пункту с. Глибоке, Ужгородського району, із лівого бічного борту причепа на обидві смуги руху в кількості близько 5 тон.
ОСОБА_13 , в свою чергу виявивши висипання зерна, порушив вимоги ПДР, а саме:
-пункт 1.5. - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
-пункт 9.10. «б» - разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
В результаті зіткнення водій автомобіля «FORD - FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження, та була госпіталізована в Ужгородську ЦМКЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла.
Колегія суддів вважає, що заперечення сторони захисту щодо неналежності та недопустимості слідчого експерименту як доказу у справі через невідповідність вимогам КПК, є безпідставними та надуманими. Відповідно до вимог ст. 240 КПК слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події.

Слідчий експеримент від 01.05.2015 року проводився за участю свідка ОСОБА_12 , згідно якого свідок в присутності понятих, на місці події пояснив та показав яким саме чином та за яких обставини відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_5 здійснив зіткнення з автомобілем «DAF-95ХF430» д.н.з. НОМЕР_4 під його керуванням , відповідає вимогам КПК.( а.с. 102-109).
Обставини, на які вказував свідок ОСОБА_12 чітко співпадають з показаннями даними в суді першої інстанції.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_9 , що слідчий експеримент по даному кримінальному провадженні проводився без його участі, не грунтується на вимогах закону, тому що на час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 , ОСОБА_9 не набув ще статусу підозрюваного, а тому вказана слідча дія проведена із дотримання вимог КПК.
Що стосується доводів в АС обвинуваченого ОСОБА_9 щодо визнання незаконним висновку комісійної судової автотехнічної експертизи № 1015 від 27.05.2015 року слід зазначити.
Висновок комісійної судової автотехнічної експертизи № 1015 від 27.05.2015 року є повним та об`єктивним з наданням відповідей на поставлені запитання із посиланням на наукове обґрунтування, проведені компетентними спеціалістами в межах наданих їм повноважень, за своїм змістом ця експертиза узгоджуються з іншими доказами, не суперечать їм, тому відсутні правові підстави сумніватися у правильності цього висновку.
Апеляційний суд визнає позицію обвинуваченого ОСОБА_9 про необгрунтування висновку комісійної судової автотехнічної експертизи як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності без наведення правових підстав таких сумнівів.
Що стосується доводів апелянта що він не порушив вимог п 9.10. «б» ПДР, то слід зазначити наступне.
Так, відповідно до п. 9.9.п. 9.10. «б» ПДР - водій повинен увімкнути аварійну світлову сигналізайцію та установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 40 м поза населеними пунктами.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 не увімкнув аварійну світлову сигналізайцію та не встановив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху.
Хоча як в суді першої інстанції та і під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_18 стверджував, що він увімкнув аварійну світлову сигналізайцію.
Суд апеляціцної інстанції визнає показання обвинуваченого ОСОБА_19 в цій частині недостовірними, а показання потерпілого ОСОБА_20 , про те, що водій ОСОБА_9 не увімкнув аварійну світлову сигналізайцію, та розмовляв по телефону, замість того, щоб вчиняти дії для запобігання аварійної обстановки- достовірними.
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 колегія суддів розцінює, як обраний ним спосіб захисту від відповідальності за вчинений ним злочин з необережності, оскільки його вина доказується в повному обсязі зібраними по справі доказами які не викликають сумніву в їх об`єктивності, належності та допустимості.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із оцінкою доказів судом першої інстанції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами:
-протоколом огляду місця ДТП від 01.08.2014 року із схемою і фотознімками, згідно якого дорожньо-транспортна пригода сталася на 799 км. автодороги «Київ-Чоп», с Глибоке Ужгородського району, стан покриття сухе, укрите шаром пшениці. Зазначена локалізація пошкоджень на транспортних засобах. ( а.с. 58-68).
-Висновком судово-медичної експертизи № 279 від 04.08.2014 року, згідно якого смерть ОСОБА_14 настала від тупої травми тулубу, у вигляді крововиливу та розриву пристінкової плеври по ходу переломів ребер, перелому тіла грудини на межі 3-4 ребер, переломами ребер з обох сторін по різним анатомічним лініям, забоєм та розривом правої легені, забою серцевої сорочки та лівої нирки, що ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою, привело до розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною її смерті. Дана причина смерті підтверджується наявністю вищевказаних тілесних ушкоджень та даними додаткових методів дослідження. Згідно медичної документації заповненої на ім`я громадянина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть її констатована ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09.40 годині. При судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено, згідно медичній документації, оперативне втручання у вигляді ушивання розривів тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника та сигмо видну кишку, дренування черевної порожнини - які є наслідками надання кваліфікованої медичної допомоги. При судово-медичному дослідженні група громадянина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: Крововиливу та розриву пристінкової плеври в області переломів ребер; Переломів ребер зліва 1 по притру динній лінії, 2 по середньо-ключичній лінії, 5-го по передньо-пахвовій лінії, 6-го по середньо-ключичній лінії, 7-го по передньо-пахвовій лінії; переломи ребер справа 1,2 по пригру динній лінії, 1,2,3,4,5,6,7 по середньо-ключичній лінії, 8-го по пригру динній лінії з крововиливом; Перелому тіла грудини на межі 3-4 ребер; Забою та розриву правої легені; Забою серцевої сорочки та лівої нирки; Закритого перелому правої нижньої кінцівки; Синців та саден тулубу, обох верхніх та обох нижніх кінцівок
Вищевказані тілесні ушкодження є характерними для транспортної травми в салоні автомобіля і виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля під час вищевказаної ДТП, яка мала місце 01.08.2014 року і не суперечить обставинам справи.
Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли одномоментно, або в швидкій послідовності одне за одним, стосовно живих осіб відноситься, згідно п. 2.1.3. (л) "Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті його.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа громадянки ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , алкоголю не виявлено. ( а.с. 76-82).
-висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Закарпатській області № 22/208 від 21.08.2014 року, згідно якого на момент огляду рульове керування автомобіля «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_5 , знаходилось в технічно несправному і непрацездатному стані через деформацію рульового колеса. Робоча гальмівна система автомобіля знаходилась в працездатному стані. На момент огляду освітлення та світлової сигналізації автомобіля «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_5 знаходиться в технічно не справному стані через пошкодження передніх блок фар. Деформації та пошкодження, які спричинили до втрати працездатності системи рульового управління та світлова система досліджуваного автомобіля утворилась під час ДТП в момент дії на автомобілі значних короткочасних ударних навантажень. ( а.с. 84-87).
-висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Закарпатській області № 22/207 від 21.08.2014 року, згідно якого на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмівна система, система рульового керування та система освітлення та світлової сигналізації автомобіля «MAN F 2000» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією. На момент огляду «WACKENUT S 24L» знаходилась у працездатному стані. На момент огляду і дослідження при відкриванні і закриванні всіх секцій в тому числі і 3-ї лівої секції бортів причепа, всі вони надійно закривались і фіксувались. ( а.с. 89-93).
-висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Закарпатській області № 22/209 від 21.08.2014 року, згідно якого на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмівна система, автомобіля «DAF-95ХF430» д.н.з. НОМЕР_4 , знаходилась у працездатному стані. Система рульового керування та система освітлення автотягача знаходилась в несправному стані. Дані несправності (розлом рульової тяги та пошкодження лівої фари) носять аварійний характер та могли бути утворені в результаті дії на автомобіль ударних навантажень в процесі розвитку ДТП. Ознак, які б свідчили про несправність досліджуваних систем автомобіля «DAF-95ХF430» д.н.з. НОМЕР_4 до моменту ДТП не виявлено. ( а.с. 95-98).
-висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Закарпатській області № 22/262 від 17.10.2014 року, згідно якого в момент первинного контактування автомобіль «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_5 передньою частиною лівого кута контактував з передньою лівою кутовою та боковою частиною автомобіля «DAF-95ХF430» д.н.з. НОМЕР_4 . ( а.с. 100-1001).
-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.05.2015 року за участю свідка ОСОБА_12 та схемою і фототаблицею до протоколу, згідно якого ОСОБА_12 в присутності понятих, на місці події пояснив та показав яким саме чином та за яких обставини відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_5 здійснив зіткнення з автомобілем» DAF-95ХF430» д.н.з. НОМЕР_4 . ( а.с. 102-109).
-висновком комісійної судової автотехнічної експертизи № 1015 від 27.05.2015 року, згідно якого водій автомобіля «MAN F 2000» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 перед виїздом порушив вимоги пункту 2.3 а) ПДР України, а виявивши під час руху висипання зерна порушив п.п. 1.5, 1.10, 9.9 а), 9.10.б) ПДР України.
Що стосується доводів, викладених в АС прокурора, слід зазначити наступне. Призначаючи покаранння обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував, відповідно до вимог ст.65,50,70 КК, врахував як супінь тяжкості вчинененого злочену, так і обставини провадження, зокрема враховував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, що раніше не судимий, про відсутність в потерпілого ОСОБА_20 претензій та дані про його особу. Такий вид покарання на переконання колегії суддів, є справедливим та достатнім для його виправлення, а тому підстав для його посилення, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що усі АС не підлягають до задоволення, з вищенаведених підстав.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги: заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), предбаченого ч. 2 ст. 286 КК без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5