Справа № 755/7704/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про залишення без розгляду клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді поміщення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020 за № 0003616, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, установив :
слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді поміщення підозрюваного до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020 за № 0003616, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Надалі, 31.08.20 прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 подав до офісу судді клопотання про залишення без розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді поміщення підозрюваного до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Слідча суддя вивчивши останнє, приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.
Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.
Також, діюче кримінальне процесуальне законодавство України,зокрема статті 36, 40 КПК України, передбачають, що прокурор, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.
Процесуальна самостійність прокурора, слідчого і їх свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.
Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.
Тим самим, системний аналіз положень КПК України свідчить, що заявлення клопотання у конкретному кримінальному провадженні є його правом, а не обов`язком через, що реалізується ним на власний розсуд.

Таким чином, право подачі прокурором, який, у світлі своїх повноважень регламентованих ст. 36, ч. 3 ст. 40 КПК України, заяви про залишення клопотання без розгляду також являється конституційним правом, оскільки полягає у вільній реалізації свого права у спосіб передбачений КПК України та саме в такій спосіб на думку особи їй буде надано ефективний спосіб захисту в національному органі.

З положень ч. 6 ст. 9 вказаного Кодексу випливає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
За таких обставин, слідча суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, беручи до уваги положення ст. 7, ч. 2 ст. 8, ч. 5 і ч. 6 ст. 9 КПК України, клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді поміщення підозрюваного до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без розгляду безпосередньо за клопотанням прокурора.
Керуючись ст.ст. 1-29, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:
заяву прокурора про залишення без розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді поміщення підозрюваного до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, задовольнити.

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді поміщення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020 за № 0003616, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Оксана БІРСА