ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/997/20 Справа № 181/562/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,
за участю: секретаря ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Мотивуючи рішення, слідчий суддя послався на те, що на момент розгляду скарги ОСОБА_5 , у провадженні Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вже перебуває кримінальне провадження №0000075 від 07.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 191 КК України та проводяться відповідні слідчі дії, за фактами, які викладені у повідомленні ОСОБА_5 від 02 липня 2020 року про вчинене кримінальне правопорушення, що підтверджується відповідною копією витягу з ЄРДР, та у цьому провадженні ОСОБА_5 27.11.2020 було вручено повідомлення про підозру. Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що вказане ОСОБА_5 питання про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених 383, 384 КК України, вже було вирішено ухвалою суду, тому відсутні підстави для задоволення скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу й постановити нову, якою її скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст.ст. 383, 384 КК України, відповідно до повідомлення про кримінальне правопорушення від 02 липня 2020 року, що було нею подане.
Обгрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_5 посилається на невмотивованість рішення суду першої інстанції. Так заявник вказує, що при розгляді скарги, суд вийшов за рамки своїх повноважень, оскільки неправомірно вдався до оцінки доказів та доведеності обставин вчинення кримінального правопорушення нею за описаними в заяві обставинами, при цьому не звернув уваги на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 . Вказує, що суд необгрунтовано дійшов висновку про відсутність в дяіх ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 383,384 КК України. На думку ОСОБА_5 , в порушення закону, станом на день звернення зі скаргою до суду, її не було повідомлено щодо внесення відомостей до ЄРДР та початку розслідування за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, направленого та отриманого Межівським ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки жодної відповіді ні від органів поліції та прокуратури не надходило, а отже в їх діях очевидна протиправна бездіяльність. Окрім цього, вона вважає, що факт здійснення розслідування кримінального провадження щодо неї, не виключає її право вказати на протизаконні дії іншої особи у вчиненні злочинів, які інкримінуються їй та не дає право уповноваженим особам не вносити відомості до ЄРДР. Зазначає, що у її заяві від 02 липня 2020 року міститься повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 383, 384 КК України, які не є предметом розгляду кримінального провадження на яке посилається прокурор, а тому відомості про вчинення цих правопорушень підлягають внесенню до ЄРДР.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді по відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.
На підставі п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме слідчим, який відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377 (далі Інструкція), заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в чергових частинах органів поліції уповноваженими працівниками відразу після їх надходження, вносяться до журналу ЄО та інтегрованої інформаційно-пошукової системи з усіма відомостями з журналу ЄО (пункт 1 Розділу ІІІ Інструкції).
Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Як видно з матеріалів провадження, 02 липня 2020 року ОСОБА_5 звернулась до Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383, 384 КК України ОСОБА_7 .
06 липня 2020 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, мотивуючи її тим, що відомості до ЄРДР за цією заявою, внесено не було.
З наявного в матеріалах провадження витягу з ЄРДР видно, що за вказаними у заяві ОСОБА_5 обставинами вже проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000075 від 07.11.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та проводяться відповідні слідчі дії, в тому числі за фактами наведеними у заяві ОСОБА_5 , про вчинення злочинів ОСОБА_7 . Разом з цим, у цьому кримінальному проваджені вже повідомлено про підозру за цими злочинами саме ОСОБА_5 .
При цьому, внесення відомостей до ЄРДР відбувається за попередньою правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення і саме слідчий приймає таке рішення, а отже дії ОСОБА_7 , в тому числі і ті на які вказує ОСОБА_5 , повинні оцінюватися в рамках досудового розслідування кримінального провадження за №0000075 від 07.11.2018.
Виходячи з того, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або змінити формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_5 не позбавлена можливості, в рамках вищезазначеного кримінального провадження щодо неї, в порядку ст. 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями.
Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання про невнесення відомостей до ЄРДР за викладеними у скарзі ОСОБА_5 обставинами вже вирішувалось апеляційним судом, за результатами чого було постановлено вмотивовану ухвалу про відмову у задоволенні її скарги.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4