В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 05.05.2020, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вінниця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, раніше судимого, на даний час судимість не знята та не погашена: вироком від 15.05.2013 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області був засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; звільненого 02.07.2014 року із Могилів-Подільської ВК Вінницької області відповідно до Закону України «Про амністію», не відбутий строк 2 роки, 1 місяць, 4 дні, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.185 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
04.04.2020 у ОСОБА_3 який перебував в с.Олексіївка Жмеринського району Вінницької області, виник умисел на заволодіння чужим майном. Так реалізуючи свій злочинний намір, цього ж дня, ОСОБА_3 близько 19:00 годин, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, таємно, шляхом зриву навісного замку, проник до будинку, належного ОСОБА_5 що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вчинив крадіжку телевізора марки «HOFFSON», моделі «A32HD200T2» із серійним номером «PEG0C», в корпусі чорного кольору та коробку до нього, вартість яких відповідно до висновку експерта №3462/20-21 від 08.05.2020, складала 2348 гривень 10 копійок (дві тисячі триста сорок вісім гривень десять копійок).В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який передбачено ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечуючи фактичних обставин, встановлених судом вину у вчиненому злочині вину визнав повністю, з вартістю викраденого погодився. Ним не оспорюється місце та час вчинення злочину. У вчиненому ним правопорушенні щиро кається, просив суд застосувати до нього не найсуворішу міру покарання. Додатково повідомив, що шляхом зірвання скоби навісного замка, маючи за мету вчинити крадіжку, проник у будинок АДРЕСА_2 , звідки викрав телевізор марки «HOFFSON», в корпусі чорного кольору, та завіз його у м.Жмеринка до знайомого з метою подальшої реалізації для отримання грошей. Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 повідомив суду, що дійсно 04.04.2020 року коли він у вечірній час повернувся додому то виявив, що скоба із навісним замком у його будинку були зірвані та невідомий викрав телевізор марки «HOFFSON», моделі «A32HD200T2» із серійним номером « НОМЕР_1 », в корпусі чорного кольору та коробку до нього, про що він одразу повідомив працівників поліції. Через деякий час йому стало відомо, що телевізор із його будинку викрав його знайомий ОСОБА_3 . На даний час претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має, просив суд повернути викрадений телевізор йому. З приводу міри покарання обвинуваченого покладалася на розсуд суду.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.3 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 28.05.2020 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 розумють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 , що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого та потерпілого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до статей 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_3 громадянин України, як вбачається із характеристики виконавчого комітету Камяногірської сільської ради ОСОБА_3 проживає в селі без реєстрації із матір`ю. За час проживання на території ради громадський порядок не порушує, в громадських місцях поводить себе добре. Виконавчий комітет ради зауважень до нього не має; ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває; згідно довідки раніше неодноразово судимий, що також підтверджується копією вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2013 року.
При визначенні обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 суд враховує таке.
Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (абзац 1 пункт 4). Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Тобто суд при встановлені обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання є самостійним та незалежним від наведених чи не наведених в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Щире розкаяння характеризується суб`єктивним ставленням винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активне сприяння розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установлені невідомих їм обставин справи. Так ОСОБА_3 під час досудового розслідування дав правдиві покази з приводу вчиненого кримінального правопорушення, про що особисто підтвердив в судовому засіданні.
Таким чином обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної Жмеринським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 від 21.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебуває. Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення вона на певний строк зазначено, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі, можливе лише у винятковому порядку, із застосуванням заходів по здійсненню нагляду за його поведінкою.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції інкримінованої статті, а саме позбавлення волі. Оскільки на думку суду за конкретних обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде не достатнім для його виправлення.
На підставі статті 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз, які покладені в основу обвинувачення, а саме: №239 від 13.05.2020 в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп., та № 3462/20-21 від 08.05.2020 в розмірі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 коп.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалами слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду від 06.05.2020 та 08.05.2020, якими накладено арешт, відповідно до пункту 14 частини 1 ст. 368 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 побіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ, а саме: пульт управління до телевізора «HOFFSON», моделі A32 HD 200T2» та телевізор марки «HOFFSON», моделі «A32HD200T2» що знаходиться у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 попередньо скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду ОСОБА_7 від 06.05.2020 та 08.05.2020 року; один слід долоні який непридатний для ідентифікації та два сліди долоні потерпілого, які являються об`єктами відповідно до висновку експерта № 239 від 13.05.2020 року та поміщені до полімерного пакету Експертна служба № 3675354 і знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, які покладені в основу обвинувачення, а саме: дактилоскопічної експертизи №239 від 13.05.2020 в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп., та товарознавчої експертизи № 3462/20-21 від 08.05.2020 в розмірі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 коп.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1