Справа № 307/3085/15-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/585/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19. 10. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді повернуто скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) посадових осіб Тячівського ВП ГУНП в Закапатській області та Тячівської районної прокуратури, яка полягає у не розгляді її клопотання, поданого в порядку ст. ст. 220, 221 КПК України, про надання їй копій процесуальних документів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001349 від 07. 08. 2015.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Тячівського районного суду зі скаргою на (дії) бездіяльність посадових осіб Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та Тячівської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні за № 0001349 від 07. 08. 2015, яка полягає у відсутності реагування на її клопотання, поданого в порядку ст. ст. 220, 221 КПК України, про надання їй копій процесуальних документів, які стосуються обвинувачення її сина ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 не наділена правом оскарження рішень дій та бездіяльності слідчого, прокурора у розумінні п. п. 2-5 ч. 1 ст. 303 КПК України, що відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19. 10. 2020 й зобов`язати посадових осіб Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та прокурора Тячівської місцевої прокуратури надати їй процесуальні документи, зазначені у її клопотанні від 05. 10. 2020. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує на те, що вона є особою, відносно якої здійснювались процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0001349 від 07. 08. 2015, зокрема в її помешканні за ухвалою слідчого судді від 07. 08. 2015 проводився обшук, тобто вона має право на звернення до слідчого та прокурора з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, заявниці ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них

-2-

не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву ОСОБА_5 про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19. 10. 2020 повернуто скаргу ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) посадових осіб Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та Тячівської місцевої прокуратури, яка полягає у не розгляді її клопотання, поданого в порядку ст. ст. 220, 221 КПК України, про надання їй копій процесуальних документів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001349 від 07. 08. 2015.
Постановляючи вказану ухвалу слідчий суддя виходив з того, що заявниця ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001349 від 07. 08. 2015 не наділена правом оскарження рішень дій та бездіяльності слідчого і прокурора у розумінні п. п. 2-5 ч. 1 ст. 303 КПК України, що відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.

Однак з висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується, з таких підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що заявниця ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001349 від 07. 08. 2015, яке перебувало у провадженні СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, 05. 10. 2020 звернулася до слідчого з клопотанням в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 у порядку ст. ст. 220, 221 КПК України, у якому порушила питання про надання їй копій процесуальних документів - копію протоколу про обшук у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 та копію заяви про добровільну видачу її сином ОСОБА_6 викрадених речей.
Оскільки у триденний строк її клопотання слідчим розглянуто не було, то вона звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області зі скаргою, у якій просила визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати посадових осіб СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області вчинити певну дію та видати їй необхідні документи, які стосуються обвинувачення її сина ОСОБА_6 .
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Відповідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим -

-3-

особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Дана норма містить певну дискрецію, яка полягає у тому, що обов`язок слідчого або прокурора надати для ознайомлення стороні захисту матеріали досудового розслідування не є абсолютним, та може бути обмежений щодо матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
Конструкція ст. 221 КПК України вказує на те, що питання про надання можливості стороні захисту ознайомитись з матеріалами судового розслідування вирішується за відповідним клопотанням. У свою чергу, порядок вирішення клопотань про виконання будь -яких процесуальних дій врегульований приписами ст. 220 КПК України.
Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено право повної або часткової відмови в задоволенні клопотання, про що виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Отже, під час розгляду клопотання сторони захисту про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у разі наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий або прокурор мають право відмовити у задоволенні клопотання та наданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, і така відмова має бути оформлена у вигляді вмотивованої постанови, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Враховуючи вказані норми, бездіяльність слідчого або прокурора у вигляді нездійснення процесуальної дії не наданні стороні захисту матеріалів досудового розслідування для ознайомлення буде вбачатись у разі несвоєчасного розгляду клопотання або у разі фактичного нездійснення такої процесуальної дії без винесення постанови про повну або часткову відмову у задоволенні відповідного клопотання.

-4-

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 звернулася до слідчого у кримінальному провадженні з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, в якому просила надіслати їй матеріали, а саме: протокол про обшук у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 та копію протоколу про добровільну видачу викрадених речей обвинуваченим ОСОБА_6 . Дане клопотання слідчим не розглянуто, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 220 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_5 оскаржує до суду бездіяльність слідчого щодо невиконання процесуальних дій, стосовно яких КПК України визначено строки їх вчинення. Частина 1 статті 303 КПК України передбачає право на оскарження такої бездіяльності.

Окрім того, колегія суддів вважає невірним висновки слідчого судді щодо відсутності у ОСОБА_5 права на оскарження бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні № 0001349 від 07. 08. 2015, оскільки вона не наділена правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора.
Як вбачається з матеріалів провадження відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001349 від 07. 08. 2015 було проведено процесуальні (слідчі (розшукові) дії: на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29. 09. 2015 надано дозвіл на проведення обшуку в житлі, надвірних спорудах та інших володіннях, розташованих за адресою АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 з метою встановлення місця зберігання останнім за місцем свого проживання викрадених речей (а. с. п. 4). Між тим, згідно паспортних даних ОСОБА_5 , а також відомостей зазначених у вищевказаній ухвалі слідчого судді, в даному домоволодінні обвинувачений ОСОБА_6 проживає разом зі своєю сім`єю ОСОБА_5 (матір`ю), ОСОБА_7 (батьком) та ОСОБА_8 (сестрою) (а.с.п. 4,15).
Таким чином ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України до слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області подано клопотання про наданні їй певних процесуальних документів, що стосуються обвинувачення її сина ОСОБА_6 , яке розглянуто слідчим не було.
Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_5 зі скаргою до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду її клопотання.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк: заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування - це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Отже, оскільки щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001349 від 07. 08. 2015 здійснюються процесуальні дії, то п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, наділяє вказану особу правом звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а саме розглянути клопотання.
Крім того, як вбачаєтьтся з матеріалів судового провадження заявниця ОСОБА_5 присутньою в судовому засіданні під час розгляду її скарги не була, відсутні і дані щодо її повідомлення про час та день розгляду скарги в суді першої інстанції.

-5-

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника тощо.

Проте, слідчий суддя розглянув дану скаргу без дотримання вимог ст. 306 КПК України, у зв`язку з чим висновок про наявність підстав для повернення скарги ОСОБА_5 є передчасним і таким, що не грунтується на вимогах закону, оскільки з дотриманням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя мав можливість безпосередньо з`ясувати та встановити належним чином особу, яка подає скаргу, реалізувавши обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі, забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених в ст. 307 цього Кодексу.
Крім того, приймаючи рішення слідчий суддя порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст. 9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 ), тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді знайшли своє підтвердження, що зумовлюють її скасування. Оскільки слідчий суддя не розглядав скаргу ОСОБА_5 по суті, а повернув її, то апеляційний суд, скасовуючи ухвалу слідчого судді не може розглянути її по суті, а вирішує питання про необхідність її розгляду слідчим суддею місцевого суду.
Ураховуючи, що прийняття рішення стосовно відкриття провадження за скаргою, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст. ст. 306, 307 КПК України, є повноваженнями слідчого судді місцевого суду і, за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, а розгляд її по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст. 129 Конституції України, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги по суті.
З цих підстав, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19. 10. 2020 про повернення скарги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) посадових осіб Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, Тячівської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії скасувати і призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції зі стадії її прийняття.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: