Справа № 462/1678/20
провадження 1-кс/462/1557/20
У Х В А Л А

24 вересня 2020 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , володільця майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 про зняття арешту майна та повернення на відповідальне зберігання,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся в інтересах власника майна ОСОБА_6 та володільця майна ОСОБА_7 до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску та ключа запалювання до автомобіля, який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 23.03.2020 року у межах кримінального провадження № 00000333 від 09.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України; передати вказане майно ОСОБА_6 або ОСОБА_7 на відповідальне зберігання. Свої вимоги мотивує тим, що вжиті органом досудового розслідування заходи забезпечення даного кримінального провадження, є неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам закону. Вказує, що ухвалою слідчого судді грубо порушуються права власника транспортного засобу ОСОБА_6 та його володільця ОСОБА_7 , як добросовісних набувачів майна. Жодних підозр ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , або іншим особам не пред`явлено, натомість їх визнано потерпілими. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , власник майна ОСОБА_6 , володілець майна ОСОБА_7 клопотання підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечила, пояснивши, що досудове розслідування у кримінальному проваджені № 00000333 не закінчено. Автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зазначеному проваджені визнано речовим доказом, а відтак відсутні підстави для скасування арешту майна.

Старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 00000333, і тому, підстав для скасування арешту зазначеного транспортного засобу немає. Разом з тим, у межах зазначеного провадження досудовим розслідуванням не здобуто жодного доказу, який б вказував на факт скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а відтак він не заперечує проти передачі автомобіля на відповідальне зберігання законному власнику майна.

Заслухавши учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали клопотання та кримінальних проваджень № 00000333 та 00001546, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що групою слідчих, а саме: старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 00000333 від 09.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, по факту того, що 08.02.2020 року до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області надійшли матеріали від Сервісного центру МВС України про те, що під час реєстрації автомобіля марки "Ауді А6" було виявлено невідповідність у реєстраційних документах щодо вказаного транспортного засобу /а.с.17/.

З матеріалів кримінального провадження № 00000333 вбачається, що відповідно до оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія кузова НОМЕР_3 , чорного кольору, 2019 року випуску, належить на праві власності ОСОБА_6 та знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом допиту останнього у якості свідка від 19.03.2020 року, та який згідно з письмовою розпискою передав ОСОБА_6 за вказаний автомобіль 50000 Євро /а.с.3,19-22/. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_7 є працівником державного органу та подитивно характеризується по місцю роботи /а.с.11/.

З листа Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 08.02.2020 року № 31/13-4641-149 убачається, що вищевказаний автомобіль серії кузова НОМЕР_3 перебуває у розшуку по базі даних «Інтерпол» /а.с.18/.

Відповідно до листа сектору міжнародного поліцейського співробітництва № 693/33/-2020 від 24.03.2020 року автомобіль марки «Audi A6», серія кузова НОМЕР_3 перебуває в обліках Генерального секретаріату Інтерполу з 31.01.2020 року, як розшукуваний на території Чеської Республіки та відповідно до листа НЦБ Інтерполу Чехії правоохоронні органи вказаної країни клопочать щодо виявлення та вилучення вказаного транспортного засобу /а.с.37/.

19.03.2020 року під час огляду місця події на території Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області що за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 2, було вилучено автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску та ключ запалювання до автомобіля, яким користується ОСОБА_7 /а.с.23-25/.

19.03.2020 року постановою слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 вказаний транспортний засіб та ключ запалення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №00000333.

23.03.2020 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова постановлено: клопотання слідчого задовольнити; накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 00000333 від 09.02.2020 року, а саме: автомобілю марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску та ключ запалювання до автомобіля, котрі були вилучені в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, під час досудового розслідування були проведені наступні слідчі (розшукові) дії та вжиті заходи забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до висновку судової експертизи № 10/7/212 від 30.03.2020 року встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 12.12.2019 року на автомобіль марки «Audi A6» на прізвище ОСОБА_6 виготовлений поліграфічним підприємством та відповідає аналогічним документам даного типу, що перебувають в офіційному обігу на території України /а.с.26-32/.

Згідно з висновком судової експертизи № 15/1-86 від 01.04.2020 року встановлено, що номер кузова НОМЕР_3 та номер двигуна НОМЕР_4 представленого на дослідження автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, є первинними, нанесені заводом-виробником, змінам не піддавалися /а.с.33-36/.

21.05.2020 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.04.2020 року в ДФС в Одеській області була проведена виїмка документів відповідно до яких транспортний засіб марки «AUDI A6» з державною реєстрацією НОМЕР_1 , та номером/серія кузова НОМЕР_3 , перетинав кордон з Республіка Чехію в Україну через Митний контроль Одеської області, а саме: копія електронної декларації від 10.12.2019 року, копія підтвердження про припинення реєстрації від 02.12.2019 року; копія ІПН ОСОБА_6 ; довідка № 10.12.2019 року від 10.12.2019 року 363; закордонний паспорт ОСОБА_6 ; копія паспорту України на ім`я ОСОБА_6 ; копія договору купівлі-продажу від 02.12.2019 року; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.41-45/.
З аналізу вищевказаних документів убачається, що директор компанії CITY TAX ОСОБА_9 продав ОСОБА_6 автомобіль марки «AUDI A6» з номером/серія кузова НОМЕР_3 , який 10.12.2019 року відповідно до вимог чинного законодавства був ввезений на територію України.
21.05.2020 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.04.2020 року в Регіональному сервісному центрі МВС України у Одеській області була проведена виїмка документів, які стали підставою 12.12.2019 року для реєстрації транспортного засобу марки «AUDI A6» з державною реєстрацією НОМЕР_1 , та номером/серія кузова НОМЕР_3 , з видачою свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 /а.с.38-40/.
Таким чином, здобуті під час досудового розслідування докази свідчать про те, що ОСОБА_6 у законний спосіб придбав автомобіль марки «AUDI A6» з номером/серія кузова НОМЕР_3 , сплативши його вартість продавцю, та здійснивши його державну реєстрацію в Україні відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак, є добросовісним набувачем вказаного автомобіля.
Крім цього, слідчий суддя зазначає, що на особливу увагу заслуговує той факт, що на територію України автомобіль марки «AUDI A6» з номером/серія кузова НОМЕР_3 був завезений 10.12.2019 року, а заява про його викрадення на території Чеської Республіки у правоохоронні органи цієї країни надійшла лише у січні 2020 року.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував в схожих фактичних обставинах порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції (зокрема: GLADYSHEVA v. RUSSIA, № 7097/10, ЄСПЛ, 06 грудня 2011 року; PCHELINTSEVA AND OTHERS v. RUSSIA, № 47724/07, 58677/11, 2920/13, 3127/13, 15320/13, ЄСПЛ, від 17 листопада 2016 року).

У постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року в справі № 521/8368/15-ц міститься правовий висновок про те, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном.

Слідчий суддя приходить до переконання, що даний висновок Верховного Суду слід застосувати і до високовартісного рухомого майна, яким є вищевказаний транспортний засіб.

За таких обставин, автоматичне повернення автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на територію Чеської Республіки беззаперечно покладе надмірний тягар на власника автомобіля ОСОБА_6 , оскільки він сам буде змушений шукати способи компенсації своїх втрат.

14.09.2020 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 зроблений запит про міжнародну допомогу у кримінальному провадженні № 00000333, у якому він просить компетентні органи чеської Республіки надати правову допомогу, зокрема, допитати в якості свідка ОСОБА_10 /а.с.46,47/.

Крім цього, СВ Залізничним ВП ГУНП у Львівській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному проваджені № 00001546 від 12.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, по факту того, що надійшла заява ОСОБА_6 , в якій він просить вжити заходи до громадянина Чехії ОСОБА_11 , який продав йому автомобіль «Audi A6» , та після даної продажі звернувся в органи Чеської Республіки по факту викрадення, внаслідок чого на території України даний автомобіль було вилучено органами поліції, оскільки автомобіль внесено у базу даних «Інтерпол-Розшук», у зв`язку з чим йому завдано збитків /а.с.49/.

Власник автомобіля ОСОБА_6 та його володілець ОСОБА_7 визнані потерпілими у кримінальному проваджені № 00001546 /а.с.50-53/.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

За змістом п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якою здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що на даний час ризик відчуження автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є надто високим, оскільки досудове розслідування у справі ще не закінчено, що в свою чергу може призвести до відчуження майна, а також те, що майно на яке накладено арешт є речовим доказом по справі, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині зняття арешту задоволенню не підлягає.

Вказаний висновок узгоджується з усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою заходи щодо арешту (заборони відчуження) майна зазвичай пов`язані зі здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування абзацу 2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 185 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява № 19336/04).

Разом з тим, слідчий суддя, врахувавши позицію старшого слідчого ОСОБА_4 , який не заперечив щодо передачі автомобіля власнику майна, вважає, що клопотання в частині передання майна на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки такий вид зберігання речового доказу, яким є «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не містить слідів злочину, є габаритним та потребує відповідних умов зберігання, з метою недопущення його пошкодження та зниження вартості, не буде перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та зможе запобігти настанню негативних наслідків для ОСОБА_6 , як власника рухомого майна, які поклали б на нього індивідуальний та надмірний тягар.

Керуючись ст.ст. 100, 170,174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Передати автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску та ключ запалювання до автомобіля на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавати вищезазначений транспортний засіб за першою вимогою слідчого, прокурора, суду для проведення слідчих дій.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідальність за зберігання прийнятого майна та зобов`язати останнього зберігати транспортний засіб у стані придатному для використання.

У решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала остаточна та апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.