Справа № 307/1521/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/503/20 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11. 08. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу слідчого, прокурора або суду - у нічний період доби з 23 по 06 год., щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньоюо світою, працюючого рамником в ПП ОСОБА_8 , одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; в період часу із 23 по 06 год. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом ухвалено рахувати до 24 год. - 28. 09. 2020 включно.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 30. 05. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29. 05. 2020 близько 23 год., ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, проїжджаючи в с. Калини по вул. Джона Леннона, Тячівського району, рухаючись по правій смузі руху у напрямку с. Ганичі, Тячівського району, напроти будинку №16, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку,
-2-

своєчасно не застосував гальмування для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїжджу частину пішки з велосипедом на віддалі, на якій водій мав технічну можливість уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування транспортного засобу в момент виникнення небезпеки для його руху - як рухаючись з максимально допустимою швидкістю в даних дорожніх умовах 50 км/год., так і з обраною водієм швидкістю, (підтверджується висновком судової інженерно-транспортної експертизи №10/267 від 09. 07. 2020 та висновком судово-медичної експертизи №92 від 26. 06. 2020), в результаті чого пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, закритої травми хребта, закритої травми черевної порожнини, переломів кісток правого передпліччя, переломів правої та лівої стегнової кісток, переломів обох гомілок, рани лівої половини нижньої губи, осадження ділянки правого гомілкового-ступневого суглобу та стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №92 від 26. 06. 2020 відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку знастанням даної дорожньо-транспортної пригоди та діями ОСОБА_5 , що підтверджується висновком експерта №10/348 від 28. 07. 2020.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 08(восьми) років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 08(восьми) років, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявні ризики, передбачені п. п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце праці та постійне місце проживання, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 11. 08. 2020 - скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує про незаконність ухвали слідчого судді та її постановлення із грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя не спростував доводи сторони захисту про необгрунтованість підозри ОСОБА_5 .. Зазначає також про безпідставність висновку слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про що свідчить відсутність доказів його переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також позитивні дані про його особу, раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце праці, згідно з правилами трудового розпорядку підприємства де він офіційно працює, повинен знаходитись на роботі в період часу з 08 по 17 год., й з 18 по 03 год. На його думку прийнята слідчим суддею ухвала не

-3-

відповідає практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішеннях «Смирнов проти Росії», «Ягчі проти Туреччини», «Вренчев проти Сербії».

Судове провадження розглядається за відсутності учасників процесу, неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що від прокурора надійшло письмове клопотання про неможливість явки до суду та розгляд апеляційної скарги у його відсутності. Клопотань про відкладення судового розгляду, учасники судового розгляду не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 30. 05. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
29. 07. 2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11. 08. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - домашній арешт у певний період доби, а саме з 23 по 06 год., до 24 год. - 28. 09. 2020 включно.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування цього запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-4-

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Із ухвали вбачається, що слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 08 (восьми) років, характеризуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 та дійшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 23 до 06 год., буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів вважає, що застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, оскільки врахував наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та ризики, передбачені п. п.1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.
Наведені в апеляційній скарзі твердження щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , правильність висновку слідчого судді не спростовують. До того ж оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому не є слушними доводи сторони захисту в цій частині.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

На думку колегії суддів, слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_5 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

-5-

Наведені в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_5 доводи про відсутність у нього судимості, наявність постійного місця проживання та професійну діяльність, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і такі обставини, як вбачається зі змісту ухвали, обґрунтовано враховані слідчим суддею.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи, зокрема, щодо перешкоджання режиму запобіжного заходу, який встановлений ухвалою слідчого судді, забезпеченню реалізації підозрюваним ОСОБА_5 його права на працю,не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки, на думку колегії суддів такий запобіжний захід співмірний з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам ст. 196 КПК України і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_5 , не вбачає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11. 08. 2020 про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: