Справа №639/7843/19
Провадження №1-кп/639/180/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу захисника ОСОБА_7 на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора та заперечення на ухвали слідчих суддів (в порядку ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 309 КПК України) та скаргу захисника ОСОБА_9 на постанову прокурора про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні №0000400 від 17.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000400 від 17.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_7 подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора, та заперечення на ухвали слідчих суддів (в порядку ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 309 КПК України).

Мотивована скарга захисника ОСОБА_7 наступним и обставинами:

1. Скарга на незаконні дії/рішення з внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Сторона захисту вважає, що не було жодних підстав вносити відомості до ЄРДР на підставі рапорту прокурора, оскільки зазначений документ не є процесуальним документом в розумінні КПК України, в т.ч. його не зазначено у статті 214 КПК України як документ, який є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування кримінального провадження.

2. Скарга на незаконні дії оперативних працівників із розслідування кримінального провадження до внесення відомостей до ЄРДР.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР послугувала інформація УЗЕ ДЗЕ НП України, викладена у рапорті заступника начальника відділу УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України ОСОБА_10 від 12.10.2017 року. Оперативний підрозділ фактично здійснював досудове розслідування кримінального провадження до внесення відомостей до ЄРДР, що прямо заборонено статтею 214 КПК України. Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, відповідно до яких всю первинну документацію в обсязі кількасот сторінок зібрано до внесення відомостей до ЄРДР.

3. Скарга на незаконне рішення/дії щодо первинної кваліфікації кримінального правопорушення.

Фабула кримінального провадження, яке було внесено до ЄРДР 17.11.2017 року, очевидно стосувалася ухилення від сплати податків, але прокуратурою застосовано штучну кваліфікацію злочину за ч. 3 ст. 191 КК України. При цьому, прокурор переслідував лише одну мету - штучне визначення підслідності за органами Національної поліції. Стороною захисту (а на момент проведення обшуків представником власників майна) неодноразово у своїх письмових запереченнях та скаргах, які подавались до суду, вказувалось на штучну кваліфікацію злочину.

4. Скарга на постанови прокурора про визначення підслідності.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснювалося СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області (формально), а фактично - прокурорами Харківської місцевої прокуратури №2.

Кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України вимагає, щоб досудове розслідування здійснювалося органами, які здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 216 КПК України слідчі органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 204, 205-1, 212, 212-1, 216, 218-1, 219 Кримінального кодексу України. Виключень для відступлення від цієї норми положення КПК не містять.

Отже, первинне визначення підслідності за слідчими райвідділу свідчить про здійснення досудового розслідування не уповноваженим органом.

В порушення зазначених норм права прокурором винесено постанову про визначення підслідності кримінального провадження за ТУ ДБР у м. Полтава.

Формальне посилання на можливу співучасть у вчиненні кримінального правопорушення посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області є способом зловживання та переслідує єдину мету - створити уяву щодо законності здійснення досудового розслідування ТУ ДБР у м. Полтава.

Стороною захисту зазначається, що здійснення досудового розслідування кримінального провадження не уповноваженими особами (з порушенням правил підслідності) тягне за собою визнання недопустимими всіх здобутих доказів.

5. Скарга на дії слідчого та прокурора під час проведення обшуку.
В межах досудового розслідування цього кримінального провадження 25.07.2018 року було проведено низку обшуків виробничих, офісних приміщень, житлових будинків тощо, вилучено документи, гроші, обладнання, підшипники.
В ході проведення обшуку допущено низку порушень вимог КПК України. Частина вилученого під час обшуку майна (усі ящики з підшипниками) знаходилася у приміщенні, яке не значилося в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. Так, було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні «Ч-2» за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, 6. Проте, як свідчать документи, за адресою м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, знаходяться також нежитлові складські приміщення «Х-1», звідки і було вилучено ящики з підшипниками.
Стороною захисту здійснюється посилання на допущені порушення вимог законодавства при обшуку, а також його проведення не уповноваженими особами.

6. Скарга на постанову прокурора від 01.10.2018 року про залучення спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_11 .

Постановою прокурора ОСОБА_12 від 01.11.2018 року у кримінальному провадженні для проведення досліджень документів фінансово-господарської діяльності Підприємств ВОІ «СОІУ» «Ресурс», «Полімер», «Пластекс», ПП «Тин», ТОВ «Автопромпідшипник», ТОВ «Істок» залучено спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_11 .

У своїй постанові прокурор просить спеціаліста надати висновок (довідку) щодо розміру отриманих вказаними підприємствами податкових пільг, їх правомірності (якщо будуть виявлені факти неправомірності, то в чому полягає неправомірність, зазначивши розмір неправомірно отриманих пільг, вигодонабувача та можливі збитки) за умови наявності обставин, зазначених в описовій частині постанови.

Отже, своєю постановою прокурор фактично поклав обов`язок проведення досудового розслідування на спеціаліста, поставив питання щодо наявності в діях посадових осіб підприємств ознак ухилення від сплати податків. Більше того, зазначена постанова складена під умовою, що обставини, викладені у тексті постанови, існують і є доведеними.

При цьому, прокурор виходив з того, що підприємства ВОІ «СОТУ» «Ресурс», «Полімер», «Пластекс» не мали права здійснювати види діяльності, не передбачені дозволом на право користування пільгами з оподаткування, що повністю спростовується нормами Податкового кодексу України та листом Харківської обласної державної адміністрації від 12.06.2019 року №01/29/01/8977.

Сторона захисту зауважує, що спеціаліст в межах кримінального провадження може залучатися для виконання дій, передбачених ст. 71 КПК України (для консультування та надання технічної допомоги, в т.ч. фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи). Однак, для складання висновків з питань, які потребують спеціальних знань, передбачено лише призначення та проведення експертизи.

В даному випадку спеціалістом складено висновок, який є недопустимим доказом, який в подальшому був предметом експертного дослідження. Крім цього, ні прокурор ні слідчий не виносили постанову в якій визначаються питання для спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_11 , тобто спеціаліст проявив самостійну ініціативу в розслідуванні кримінального провадження і самостійно визначив перелік питань які підлягали «дослідженню».

7. Скарга на постанову прокурора про призначення судової економічної експертизи.

Постановою прокурора ОСОБА_12 від 10.12.2018 року по кримінальному провадженню призначено експертизу. Установлено, що питання, поставлені на вирішення експерту, не відповідають вимогам «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).

Змістом проведеної експертом ОСОБА_13 експертизи було рецензування висновку спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_11 від 07.12.2018 року.

Поставлені експерту питання в жодному разі не мали на меті встановлення об`єктивних обставин здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств-фігурантів кримінального провадження. Вони [питання] стосувалися виключно підтвердження розрахунків, які зробила спеціаліст-бухгалтер ОСОБА_11 у висновку від 07.12.2018 року.

Питання, які були вирішені експертом ОСОБА_13 , суттєво виходять за межі завдань економічної експертизи, встановлених Інструкцією.

Висновок експерта стосувався розрахунків «під умовою», тобто сформульований за формулою «якщо суму податку на додану вартість було залишено, то слід використовувати розрахунок, застосований спеціалістом-бухгалтером ОСОБА_11 ». Отже, експерт ОСОБА_13 не встановлювала ані документальну обґрунтованість господарських операцій між зазначеними у висновку підприємствами, ані відповідність господарських операцій даним податкового oблiку. Більше того, експерт ОСОБА_13 вказувала на те, що не має жодних повноважень здійснювати такі розрахунки та визначати чи донараховувати необхідні платежі та податки ТОВ «Автопромпідшипник».
Стороною захисту зазначається, що отримані слідством «висновки» не мають жодної перспективи щодо визнання їх належними, допустимими та достовірними доказами винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

8. Скарга на бездіяльність слідчого та прокурора з не закриття кримінального провадження після спливу строків досудового розслідування.

Строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, на думку сторони захисту, закінчився 17.05.2019 року (18 місяців з моменту внесення відомостей до ЄРДР 17.11.2017 року).

Позиція сторони захисту полягає в тому, що на це кримінальне провадження поширюються зміни до КПК України щодо строків досудового розслідування, які набули чинності 16.03.2018 року. Зміни до КПК відповідно до Закону №2147-VIII від 03.10.2017 поширюються на усі кримінальні провадження (незалежно від часу внесення відомостей до ЄРДР), проте не на всі кримінальні справи (а лише на ті, відомості до ЄРДР по яким внесені після 16.03.2018 року).

9. Скарга на постанову прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 від 27.03.2019 року про визначення підслідності в кримінальному провадженні за ТУ ДБР у м. Полтава.

В зазначеній постанові прокурором здійснено формальне посилання на можливу співучасть у вчиненні кримінального правопорушення посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області, що є способом зловживання та переслідує єдину мету - створити уяву щодо законності здійснення досудового розслідування ТУ ДБР у м. Полтава.

Стороною захисту зазначається, що здійснення досудового розслідування кримінального провадження не уповноваженими особами (з порушенням правил щодо підслідності) тягне за собою визнання недопустимими всіх здобутих доказів.

10. Скарга на рішення/дії слідчого та прокурора з повідомлення особам про підозру.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 24.05.2019 року були оголошені після спливу строку досудового розслідування.

Стороною захисту зазначається, що підозра була необґрунтованою, базується на недопустимих доказах, повідомлення про підозру здійснено після спливу строку досудового розслідування.

11. Скарга на бездіяльність прокурора з не розгляду клопотання сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України встановлено, що досудове розслідування проведено поверхнево, ключові докази, а саме висновок спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_11 від 07.12.2018 року не відповідає дійсності. У зв`язку з цим, стороною захисту подано клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, в т.ч. з метою з`ясування причетності до вчинення кримінального правопорушення посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області.

Зазначене клопотання не розглянуто прокурором в порядку та строки, передбачені КПК України, однак захист не мав змоги оскаржити бездіяльність прокурора через звернення ним до суду з обвинувальним актом.

12. Скарга на рішення/дії слідчого та прокурора зі складення обвинувального акту та направлення його до суду.

Висновки, викладені в обвинувальному акті, не витікають зі здобутих в ході досудового розслідування кримінального провадження доказів та є необґрунтованими, усі здобуті докази є недопустимими. У зв`язку з цим, на думку сторони захисту, належною формою завершення кримінального провадження була б постанова про його закриття, а не рішення про звернення з обвинувальним актом до суду.

13. Заперечення на ухвали слідчих суддів про арешт майна.

Після проведення 25.07.2018 року обшуків сторона обвинувачення

зверталась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Звернення з клопотанням мало місце з порушенням строків, установлених ч. 3 ст. 172 КПК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, усі клопотання про

арешт майна були розглянуті поза межами сімдесяти двох годин. Порушення цих обов`язків має єдиний правовий наслідок повернення вилученого майна особі, у якої його було вилучено. Альтернативних варіантів рішення слідчого судді та/або дій органу досудового розслідування чинний КПК не містить.

Крім цього, на думку сторони захисту, клопотання про арешт майна розглядались незаконним складом суду, оскільки не проводилася процедура автоматизованого розподілу матеріалів між слідчими суддями.

При апеляційному перегляді ухвал слідчих суддів апеляційним судом прийнято рішення про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків і подання його до суду першої інстанції, однак, відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд взагалі не мав повноваження повертати клопотання прокурору для усунення недоліків.

13. Заперечення на ухвали слідчих суддів про тимчасовий доступ до

речей і документів.

На думку сторони захисту, оскільки відомості до ЄРДР внесені незаконно, а здобуті стороною обвинувачення докази є недопустимими, то і ухвали слідчих суддів про тимчасовий доступ до речей і документів слід визнати незаконними.

14. Заперечення на ухвалу слідчого судді про встановлення строку на

ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2019 року частково задоволено клопотання прокурора, встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 від 17.11.2017 за ч. 3 ст. 212 КК України в 43 томах, підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та їх захисникам ОСОБА_7 , ОСОБА_9 до 01.11.2019 року.

Отже, на ознайомлення з матеріалам кримінального провадження загальним обсягом приблизно у 13 тисяч сторінок було надано лише 100 днів (а якщо виключити вихідні дні, 70 днів), що є об`єктивно недостатнім для вивчення всієї наявної в матеріалах документації.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 доводи цієї скарги підтримав та просив задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_9 подав до суду скаргу на постанову прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_12 від 27.03.2019 року про визначення територіальної підслідності за ТУ ДБР у м. Полтава, оскільки зазначена постанова прийнята прокурором з перевищенням повноважень, встановлених ст.ст. 36 та 216 КПК України, не відповідає вимогам законності, мотивованості та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 вказані скарги підтримали та просили задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заперечував, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначає про безпідставність поданих скарг та просить в їх задоволенні відмовити.

Під час підготовчого судового засідання представник ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 віднесла вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, у КПК передбачено можливість одержання інформації про кримінальне правопорушення не тільки через надходження заяв чи повідомлень, а і шляхом самостійного виявлення слідчим, прокурором із будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Під цим джерелом розуміється виявлення інформації слідчим, прокурором про певне кримінальне правопорушення під час іншого досудового розслідування, через засоби масової інформації тощо, співробітниками оперативних підрозділів за результатами проведення заходів, спрямованих на виявлення кримінального правопорушення.
Відомості про факти кримінальних правопорушень, що виявлені у встановленому законом порядку оперативно-розшуковими підрозділами та їх співробітниками, доводяться до відома слідчого, прокурора в офіційних повідомленнях, що підписуються уповноваженими на те особами оперативного підрозділу.
Враховуючи викладене, твердження сторони захисту щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі рапорту прокурора, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах КПК України.
Частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Згідно з частиною 2 статті 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Системний аналіз зазначених положень КПК України дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта.
При цьому, судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.
У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність чи недоведеність вини обвинувачених, питання правильності встановлення фактичних обставин провадження та правової кваліфікації, не надається оцінка зібраним доказам, оскільки ці питання вирішуються лише під час судового розгляду кримінального провадження.
Посилання захисника ОСОБА_7 в скарзі на недопустимість зібраних доказів у кримінальному провадженні, суд не може оцінити на стадії підготовчого провадження.

Згідно з статтею 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вимогами частини 1 статті 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, оцінити доводи скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо допущених слідчим та прокурором порушень вимог КПК України під час проведення досудового розслідування, можливо лише після дослідження в сукупності всіх доказів у кримінальному провадженні №0000400, які зібрані на стадії досудового розслідування.

Здійснити оцінку окремих доказів на предмет їх належності, допустимості та достовірності, неможливо без їх фактичного дослідження судом та без оцінки всієї сукупності зібраних доказів у цьому кримінальному провадженні.

Доводи скарг захисників щодо незаконності постанови прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_12 від 27.03.2019 про визначення територіальної підслідності, також не можуть бути перевірені судом на стадії підготовчого провадження, оскільки для цього необхідно в повному обсязі дослідити матеріали кримінального провадження та документи, які слугували підставою для прийняття цієї постанови.
В частині поданих адвокатом ОСОБА_7 заперечень на ухвали слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Харкова про арешт майна, та ухвали апеляційного суду Харківської області, які винесені за результатами їх оскарження в апеляційному перегляду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна.

Частина 3 статті 309 КПК України передбачає, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, захисником ОСОБА_7 подано заперечення на ухвали слідчих суддів про арешт майна, які оскаржуються в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування, тобто заперечення подано на ухвали слідчих суддів, заперечення проти яких не можуть бути подані в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України.

Щодо заперечень на ухвали слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Харкова про тимчасовий доступ до речей і документів, то доводи скарги в цій частині фактично зводяться до недопустимості доказів у кримінальному провадженні, що не є предметом оцінки суду на стадії підготовчого провадження.

Посилання захисника ОСОБА_7 на той факт, що встановлений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2019 року стороні захисту строк для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження до 01.11.2019 року, був об`єктивно недостатнім для ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження (які налічували 43 томи), суд також вважає необґрунтованим.

Вказана ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що в період з 25.07.2019 до 02.10.2019 року:
- підозрюваний ОСОБА_6 разом зі своїм захисником ОСОБА_7 ознайомились 29.07.2019 з 10 томами кримінального провадження, 29-30.08.2019 з 25 томами кримінального провадження, а всього з 35 томами кримінального провадження з 43 томів, наданих для ознайомлення;
- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 ознайомились 02.09.2019, 09.09.2019, 12.09.2019 з 27 томами кримінального провадження з 43 томів, наданих для ознайомлення;
- підозрюваний ОСОБА_14 ознайомився 29.07.2019 з 10 томами кримінального провадження, а його захисник адвокат ОСОБА_7 ознайомився 29.07.2019 з 10 томами кримінального провадження та 29.08.2019 з 25 томами кримінального провадження із 43 томів, наданих для ознайомлення.
При встановленні строку для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження слідчим суддею враховано обсяг матеріалів досудового розслідування, їх складність, а також обсяг матеріалів кримінального провадження, з якими сторона захисту вже ознайомилась.
Таким чином, у суду відсутні підстав вважати, що визначений слідчим суддею в ухвалі від 11.10.2019 року строк до 01.11.2019 року був недостатнім для ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи викладене, доводи скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на стадії підготовчого провадження оцінюються судом як необґрунтовані, у зв`язку з чим вказані скарги необхідно залишити без задоволення.

Разом із тим, суд підкреслює, що це не позбавляє учасників судового провадження права повторно заявляти відповідні клопотання (в тому числі і клопотання про визнання доказів недопустимими) під час судового розгляду цього кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 309, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора та заперечення на ухвали слідчих суддів (в порядку ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 309 КПК України) та скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 на постанову прокурора від 27.03.2019 року про визначення територіальної підслідності у кримінальному провадженні №0000400 від 17.11.2017 залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1