Справа № 523/2852/18
Провадження №1-кп/523/269/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18.08.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0000838 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окна, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що у період часу з 18 год. 00 хв. 13.02.2018 по 15 год. 30 хв. 14.02.2018, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , в якому меншає ОСОБА_5 , де через паркан проник на територію зазначеного домоволодіння. Незаконно перебуваючи на зазначеній території ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного умислу металобрухт, який знаходився на городі позад будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 таємно викрав чотири радіатора коричневого кольору розміром близько 1,03м х 0,57 м, чотири радіатора коричневого кольору розміром 0,57 м х 0,57 м та дві кутові труби діаметром 15 см, загальною вагою 120 кг, вартістю 720 гривень, які належать ОСОБА_5 .
Після чого ОСОБА_4 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 720 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю, та пояснив суду, що заліз на територію городу будинку АДРЕСА_2 , викрав металеві вироби, які в подальшому здав до пункту прийому металу, а гроші витратив на власний розсуд. В скоєні кримінального правопорушення щиро кається, шкодує про скоєне.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 судом встановлено, що він не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого, у зв`язку з поверненням йому майна. Потерпілий залишив розгляд питання щодо призначення покарання на розсуд суду.
Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у сховище.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення майна.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року, те, що ОСОБА_4 , скоів злочин передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких; обставини вчиненого злочину, характер і розмір завданих збитків, суспільну небезпеку скоєного злочину, обставини справи та наслідки.

Так, суд враховує всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Крім того, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра, нарколога, психоневролога не перебуває, проте має задовільну характеристику з місця проживання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що згідно вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченої, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити наступне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 3 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме вісім радіаторів та дві кутові труби, - вважати повернутими під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .
До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1