ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
05 листопада 2020 року м. Фастів Київської області
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю сторони кримінального провадження прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , та секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Клопотання надійшло до суду 20 жовтня 2020 року.
Суд перевірив наданні матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та інших учасників провадження дійшов таких висновків.
Органом досудового розслідування встановлено, що згідно рішення Броварської міської ради «Про визнання повноважень міського голови Броварської міської ради», визнано повноваження Броварського міського голови ОСОБА_3 та обрано Броварським міським головою, який уповноважений на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.
Згідно ч. 1 п. б ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», міський голова є суб`єктом декларування.
Відповідно до Закону України від 17.03.2020 № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» ОСОБА_3 , будучи суб`єктом декларування зобов`язаний до1 червня 2020 року подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за минулий 2019 рік за формою, що визначається Національним агентством.
Так, 31.05.2020 о 12 годині 16 хвилин, ОСОБА_3 , являючись службовою особою, у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, яка уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, будучи ознайомленим з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», як суб`єкт відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення ч. 1 п. 3 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», умисно подав до декларації завідомо неправдиві відомості, які відрізняються від достовірних,шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, які полягають у невнесенні відомостей до п. 6 декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно транспортного засобу автомобіля Lexus RX 200 T 2017 року випуску д.н.з НОМЕР_1 , який у останнього перебуває в користуванні, належить на праві власності ОСОБА_7 , вартість якого є понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Київ, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий Броварським міським головою, обґрунтовано підозрюється у поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірної інформації у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 366-1 КК України.
ОСОБА_3 09.10.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-1 Кримінального кодексу України.
Органом досудового розслідування зазначено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: рапортом прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 26.08.2020 та додатком до нього, згідно якого виявлено факт недостовірного відображення у щорічній декларації відомостей про майно, яке перебуває у користуванні; протоколом огляду від 17.09.2020 веб-сайту; листом територіального сервісного центру МВС № 3243 про надання інформації від 18.09.2020 за № 345, згідно якого власником транспортного засобу Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору значиться ОСОБА_7 ; листом територіального сервісного центру МВС № 3243 про надання інформації від 22.09.2020 за № 352, згідно якого власником транспортного засобу Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору значиться ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 21.09.2017 на підстав договору купівлі-продажу № 0949/08/17 виданого 30.08.2017 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» разом із додатками, які стали підставою для реєстрації транспортного засобу; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що у користуванні ОСОБА_3 є транспортний засіб Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, який остання періодично бачить на автостоянці біля адміністративної будівлі Броварської міської ради Київської області; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що восени 2019 року, рухаючись на своєму автомобілі в районі Броварської міської ради Київської області помітив автомобіль Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_3 , окрім цього, факти користування ОСОБА_3 зазначеним транспортним засобом, він бачив неодноразово і після цього; протоколом огляду від 01.10.2020 веб-сторінки офіційного сайту nazk.gov.ua; протоколом огляду від 01.10.2020 веб-сторінки офіційного сайту Броварської міської ради; копією протоколу № 1 від 17.11.2015 Першої сесії Броварської міської ради сьомого скликання; рапортом оперуповноваженого ВКП Броварського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 разом із додатком, згідно якого, ОСОБА_3 притягався до відповідальності 04.05.2020 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУПаП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору; повідомленням про підозру ОСОБА_3 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила постановити об`єктивне рішення з урахуванням Рішення Великої палати Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України ст.366-1 КК України.
В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 , та підозрюваний ОСОБА_3 заперечуючи проти клопотання, просили суд в його задоволенні відмовити та надали відповідні пояснення.
Зокрема, підозрюваний ОСОБА_3 пояснив, що восени 2019 року дійсно користувався автомобілем автомобілем Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому, в квітні 2020 року, при заповненні щорічної декларації керуваввся відповідними роз`ясненнями Національного агентства з питань запобігання корупції. Згідно з цими роз`ясненнями, у нього не виникло обов`язку декларувати вказаний автомобіль, оскільки останній перебував у його користуванні у 2019 році менше 183 днів та не перебував у користуванні в останній день 2019 року.
Захисник ОСОБА_4 пояснив, що диспозиція ст.366-1 КК України є бланкетною і для встановлення ознак злочину необхідно керуватися нормами Закону України «Про запобігання корупції» з відповідними змінами, які діяли на момент здійснення інкримінованих дій. Також, звернув увагу суду, що в Закон України « Про запобігання корупції» було внесено зміни, в силу яких у ОСОБА_12 не виникло обов`язку у 2020 році декларувати користування в 2019 році автомобілем Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 . В свою чергу, повідомлення про підозру ОСОБА_3 , на його думку, є наслідком незнання або ігнорування стороною обвинувачення норм Закону України «Про запобігання корупції».
Щодо існування ризиків, захисник ОСОБА_4 наголосив, що вони є абстрактними та фактично необґрунтованими. Також, просив застосувати при розгляді даного клопотання, Рішення Великої палати Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України ст.366-1 КК України.
Судом встановлено, щоОСОБА_3 12.10.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України.
Стаття 366-1 ККУ передбачає відповідальність для суб`єктів декларування у вигляді штрафу чи позбавлення волі за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації.
Як вбачається зі змісту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, прокурор вважає, що підставою застосування запобіжного заходу є обгрунованість підозри за ст. 366-1 КК України, а також наявність ризиків передбачених п. 2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 2 статті 177 КПК України, встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Існування обгрунтованої підозри є обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу і передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`активного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Те, що може вважатись обґрунтованим, залежить від сукупності обставин.
Не виключний перелік таких обставин зазначений в частині 1 статті 178 КПК України.
Із вказаної норми слідує обов`язок слідчого судді, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Для встановлення обґрунтованості підозри слідчий суддя, по-перше, звертає увагу на правове обґрунтування повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 366-1 КК України, і, по-друге, на її фактичне обґрунтування.
Так, в письмовому повідомленні про підозру та в клопотанні про застосування запобіжного заходу, орган досудового розслідування вказує, що згідно з п.п. «б», п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» міський голова є суб`єктом декларування.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Пунктом 11 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОУЮ-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ 11, розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2-1 такого змісту:
«2-1. Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня».
Відповідно до п. п. «а», «б», «в» ч. 3 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про: цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:
а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;
б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;
в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Однак, як зазначено в обґрунтуванні поданого клопотання, «ігноруючи вищезазначені норми законодавства, а також нівелюючи встановлений законодавством обов`язок щодо достовірного декларування майна, ОСОБА_3 , будучи головою Броварської міської ради Київської області, вчинив злочин у сфері службової діяльності за таких обставин».
Зокрема, 31.05.2020 приблизно о 12 год. 16 хв., перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_3 подав шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік за формою, що визначається Національним агентством, завідомо недостовірні відомості у розділ № 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації відомості щодо відсутності у користуванні транспортного засобу - автомобіля Lexus RX 200Т, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 та вартість якого у понад 250 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб.
Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.366-1 КК України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що при правовому обґрунтуванні підозри у вчиненні злочину стороною обвинувачення не враховано всі зміни до Закону України «Про запобігання корупції», які регулювали виникнення відповідного обов`язку у суб`єкта декларування.
Так, в розумінні закону України «Про запобігання корупції» (в редакції що діяла станом на 25 вересня 2019 року) звітним періодом є календарний рік, який розпочинається 01 січня та закінчується 31 грудня.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону, у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право.
Тобто, декларуванню підлягає майно, яке було у володінні або користуванні суб`єкта декларування протягом всього календарного 2019 року.
Частину другу статті 46 було доповнено абзацом третім згідно із Законом № 140-ІХ від 02.10.2019 (зміни вводяться в дію з 01.01.2020), наступного змісту:
«Дані про об`єкт декларування, що перебував у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду».
Тобто, було встановлено наступні кваліфікуючі ознаки для майна, яке перебуває в користуванні:
1) перебування у користуванні станом на останній день звітного періоду (станом на 31.12.2020 року).
2) протягом не менше половини (183) днів протягом 2020 року.
Вказані зміни були введені в дію 01.01.2020 року та стосуються декларування за 2020 рік, яке буде відбуватись в 2021 році.
Відповідно до ст. 53 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції" від 02.10.2019 Розділ II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону були доповнені пунктами 1-1 і 1-2 такого змісту:
"1-1. Встановити, що в деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік інформація зазначається згідно з вимогами, що діяли до введення в дію передбачених цим Законом змін до статті 46 Закону України "Про запобігання корупції". Особи, віднесені цим Законом до суб`єктів декларування, у деклараціях за 2019 рік зазначають інформацію за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Тобто, в деклараціях за 2019 рік зазначається інформація згідно з вимогами, визначеними в статті 46 Закону, в редакції що діяла станом на 25 вересня 2019 року.
У пункті 2 роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 01.04.2020року, зазначено наступне:
«2. Щодо особливостей заповнення декларацій, які подаються у 2020 році.
У деклараціях типів «щорічна», «після звільнення» та «кандидата на посаду» за 2019 рік інформація зазначається відповідно до вимог, визначених у статті 46 Закону в редакції, що діяла станом на 25 вересня 2019 року.
20 березня 2020 року набрав чинності Закон України № 524-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про запобігання корупції». Пункт 53 розділу І зазначеного Закону встановлює, що в деклараціях за 2019 рік інформація зазначається згідно з вимогами, визначеними в статті 46 Закону в редакції, що діяла станом на 25 вересня 2019 року.
Зокрема, у трьох типах декларацій за 2019 рік - «щорічна», «після звільнення», «кандидата на посаду» - не потрібно зазначати:
унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі суб`єкта декларування та членів його сім`ї;
належність до національних публічних діячів;
зареєстроване місце проживання членів сім`ї суб`єктів декларування;
об`єкти декларування, які перебували у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї протягом не менше половини днів звітного періоду;
членів сім`ї суб`єкта декларування, які спільно з ним проживали сукупно протягом не менше 183 днів протягом року;
трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї;
криптовалюти, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї; банківські та інші фінансові установи, в яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки або зберігаються кошти, інше майно.
Водночас такі відомості необхідно зазначати у декларації «перед звільненням», яка подається у 2020 році, а також у «щорічній», «після звільнення», «кандидата на посаду» за 2020 рік та подальші звітні періоди.»
Таким чином, в контексті повідомлення про підозру, суд дійшов висновку, що для кваліфікації дій ОСОБА_3 як протиправних і кримінально караних, недостатньо було встановити факт користування об`єктом декларування протягом невизначеного часу у 2019 році.
Тому, виходячи із положень Закону України "Про запобігання корупції» та роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції необхідним є підтвердження факту перебування автомобіля у користуванні ОСОБА_3 станом на останній день звітного періоду і відповідного невнесення в декларацію.
Щодо фактичної доведеності прокурором обґрунтованості підозри, то суд звертає увагу на наступні обставини.
З огляду на позицію прокурора, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами:
-рапортом прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 26.08.2020 та додатком до нього, згідно якого виявлено факт недостовірного відображення у щорічній декларації відомостей про майно, яке перебуває у користуванні;
-протоколом огляду від 17.09.2020 веб-сайту;
-листом територіального сервісного центру МВС № 3243 про надання інформації від
18.09.2020 за № 345, згідно якого власником транспортного засобу Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору значиться ОСОБА_7 ;
-листом територіального сервісного центру МВС № 3243 про надання інформації від
22.09.2020 за № 352, згідно якого власником транспортного засобу Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору значиться ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4 від 21.09.2017 на підстав договору купівлі-продажу № 0949/08/17 виданого 30.08.2017 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» разом із додатками, які стали підставою для реєстрації транспортного засобу;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що у користуванні ОСОБА_3 є транспортний засіб Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, який остання періодично бачить на автостоянці біля адміністративної будівлі Броварської міської ради Київської області;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що восени 2019 року, рухаючись на своєму автомобілі в районі Броварської міської ради Київської області помітив автомобіль Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_3 , окрім цього, факти користування ОСОБА_3 зазначеним транспортним засобом, він бачив неодноразово і після цього;
-протоколом огляду від 01.10.2020 веб-сторінки офіційного сайту nazk.gov.ua; протоколом огляду від 01.10.2020 веб-сторінки офіційного сайту Броварської міської ради; копією протоколу № 1 від 17.11.2015 Першої сесії Броварської міської ради сьомого скликання;
-рапортом оперуповноваженого ВКП Броварського ВП ГУНП в Київській області
ОСОБА_11 разом із додатком, згідно якого, ОСОБА_3 притягався до відповідальності
04.05.2020 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем Lexus RX 200Т, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору;
- повідомленням про підозру ОСОБА_3 .
Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 21.09.2020, яка є депутатом Броварської міської ради, остання зазначила, що починаючи з листопада 2019 року по 21.09.2020 вона неодноразово помічала на автостоянці біля адміністративної будівлі Броварської міської ради Київської області автомобіль білого кольору марки Lexus НОМЕР_2 білого кольору.
Подальші показання свідка ОСОБА_9 в частині користування вказаним автомобілем стосуються 2020 року.
Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 23.09.2020, який є депутатом Броварської міської ради VII скликання, останній зазначив, що приблизно восени 2019 року, рухаючись по дорозі на своєму автомобілі біля Броварської міської ради Київської області він зустрівся з автомобілем марки Lexus д.н.з НОМЕР_2 білого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_13 . Факт пересування ОСОБА_3 , на даному автомобілі він почав ще помічати з 2019 року, оскільки на вказаному автомобілі ОСОБА_3 , постійно приїжджає до адміністративної будівлі Броварської міської ради Київської області та паркує його на автостоянці біля Броварської міської ради Київської області. Факт користування ОСОБА_3 , вищевказаним автомобілем останнім не приховується, пересувається на ньому відкрито. За кермом даного автомобіля також неодноразово помічав його дружину ОСОБА_13 у період з 2019 року по 23.09.2020.
Інших доказів на обґрунтування об`єктивної сторони злочину передбаченого ст.366-1 КК України слідчому судді не надано.
При цьому, судом в ході розгляду клопотання встановлено, що інформація про власника автомобіля ОСОБА_3 не заперечується, але підозрюваним заперечується виникнення у нього обов`язку декларування виходячи із положень Закону України "Про запобігання корупції» та роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції, якими він безпосередньо керувався при поданні декларації за 2019 рік.
Щодо такого доказу обґрунтованості підозри у вчиненні злочину як протокол огляду від 01.10.2020 веб-сторінки офіційного сайту nazk.gov.ua, то судом встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує факту не внесення відповідних відомостей до декларації, але заперечує виникнення обов`язку декларування, з урахуванням положень Закону України «Про запобігання корупції» та роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції.
Щодо копії протоколу № 1 від 17.11.2015 Першої сесії Броварської міської ради сьомого скликання, то цим документом підтверджується статус службової особи, який ніким не заперечується і жодним чином копія зазначено документу не несе доказового значення обґрунтування об`єктивної сторони пред`явленої підозри ОСОБА_3 .
Щодо Рапорту оперуповноваженого ВКП Броварського ВП ГУПП в Київській області ОСОБА_14 разом із додатком, згідно якого, ОСОБА_3 притягався до відповідальності 04.05.2020 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем Lexus RX 200Т, державний номерний НОМЕР_5 , білого кольору.
Надаючи оцінку даному доказу, суд приходить до висновку, що зазначена у ньому інформація не стосується періоду інкримінованих подій, тобто 2019 року, оскільки обов`язок декларування за 2020 рік ще не виник.
При розгляді поданого клопотання, суд враховує практику ЄСПЛ. У справі «Кавала» проти Туреччини, зазначено, шо "обґрунтованість" підозри, на якій повинен гуртуватися арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Того факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежатиме від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи «обґрунтованість» підозри. Суду необхідно дати можливість встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, уряд-відповідач повинен надати хоча б деякі факти чи відомості, здатні задовольнити Суд, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Як правило, проблеми в цій галузі виникають на рівні фактів. Тоді питання полягає в тому, чи арешт та затримання гуртувалися на достатньо об`єктивних елементах, щоб повідомити про "обґрунтовану підозру" засновану на фактах справи що справді відбулися. Окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні пункту 1 (с) статті 5 вимагає, щоб факти, на які посилаються, можна було вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку у Кримінальному кодексі. Таким чином, явно не могло бути «обґрунтованої підозри», якби діяння чи факти, які висунуто проти затриманої особи, не були злочином на момент їх вчинення.
Зазначене приводить слідчого суддю до висновку, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 366-1 КК України є необгрунтованим і щодо права і щодо фактів.
Абзацом третім частини другої статті 46 Закону визначено, що дані про об`єкт декларування зазначаються у разі його перебування у володінні або користуванні на останній день звітного періоду або протягом не менше половини днів звітного періоду.
Половиною днів звітного періоду для подачі декларації особи, яка претендує на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (кандидата на посаду), щорічної декларації та декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), є - 183 дні.
Тобто, відомості про об`єкт декларування у вказаних деклараціях вказуються, якщо суб`єкт декларування та/або член його сім`ї володіли або користувалися таким об`єктом декларування упродовж не менше 183 днів протягом звітного року послідовно або сукупно.
Щодо наявності ризиків передбачених п. 2,3.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд звертає увагу на наступне.
На думку прокурора, підозрюваний ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судці, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробацїї, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Як вбачається з повідомлення про підозру, що було вручено ОСОБА_3 , на останнього вже було покладено обов`язки, визначені в ст. 42 КПК України, що підтверджено його особистим підписом.
При цьому, жодних належних доказів в обґрунтування наявності ризиків, прокурором не надано, останні зазначені абстрактно та нічим не підтверджені.
Відповідно до п. 18 ст. З КПК України, слідчий суддя - судця суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Суд звертає увагу, що питання достатності та вагомості доказів під час обрання запобіжних заходів повинно забезпечити захист особи, її прав і свобод, інтересів суспільства і держави від протиправної діяльності особи, яка підозрюється у скоєнні злочину та також мають забезпечити захист від необґрунтованого обрання запобіжного заходу та незаконного обмеження прав і свобод людини і громадянина.
Тобто процес доведення перед судом наявності ризиків та обґрунтованості підозри повинен складатися з надання відповідних, достатніх доказів, повідомлення слідчому судці реальних фактів, відповідної аргументації, що у своїй сукупності дозволило б слідчому судді зробити висновок про наявність обґрунтованої підозри і ризиків.
Фактичною підставою застосування запобіжних заходів є наявність достатніх та вагомих доказів, які вказують: по перше, на можливе вчинення особою злочину та дають підстави для обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжних заходів, по друге докази наявності ризиків, які дають підстави вважати слідчому судді, що підозрюваний може їх зробити, по третє, доведеність під час обрання конкретного запобіжного заходу того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам.
Застосування запобіжного заходу - це не покарання особи за вчинений злочин, оскільки під час кримінального провадження особа спочатку підозрюється, а потім обвинувачується.^ вчиненні злочину, вона ще не визнана судом винною і винною стане тільки після набрання вироком законної чинності.
Тому, запобіжний захід повинен застосовуватись лише у разі необхідності, якщо неможливо забезпечити належну поведінку підозрюваного у інший спосіб, а шкода спричинена застосуванням запобіжного заходу буде менша ніж та, яка могла б наступити.
Отже, суд, з урахуванням ненадання прокурором достатніх та вагомих доказів, повідомлення слідчому судці реальних фактів, відповідної аргументації, що у своїй сукупності дозволило б слідчому судді зробити висновок про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, дійшов висновку про необґрунтованість підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Крім цього, суд бере до уваги, що 27.10.2020 Конституційним Судом України прийнято рішення №13-р/2020 про визнання неконституційною статтю 366-1 Кримінального кодексу, яка передбачає покарання за недостовірне декларування, в якому підозрюється ОСОБА_3 .
Отже, Конституційний Суд України скасував кримінальну відповідальність за недостовірне декларування, залишивши в силі лише адміністративну та дисциплінарну відповідальність, а скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Керуючись ст. ст. 2,3,5, 12,17,179,184,284.42,276,194 КПК України, Практика Європейського Суду з прав людини, Рішення Коституційного Суду України від 27.10.2020 № 13-р/2020,-
П о с т а н о в и в :
Ухвала слідчого судді оскарженню в порядку ст. 309 КПК України не підлягає, а заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1