Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2206/19
Провадження № 1-кп/935/166/20
У Х В А Л А
Іменем України
05 листопада 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, п.12,13 ч.2 ст.115 КК України ,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження .
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку діючих запобіжних заходів через неможливість закінчення розгляду справи до спливу строків тримання під вартою за наявності ризиків ухилення обвинувачених від суду, незаконному впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на особи обвинувачених.
Згідно положень п.20-5 Перехідних положень КПК України тимчасово на період карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки один з членів колегії, а саме суддя ОСОБА_10 перебуває на лікарняному, з огляду на положення п.20-5 Перехідних положень КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу проводиться головуючим у справі одноособово.
Обвинувачені та захисники заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно положень ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством, дані, що в цілому характеризують особу.

Судом також враховуються положення п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурором доведено, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому обвинуваченим необхідно продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються, та суворість покарання за них, що полягає у довічному позбавленні волі за найтяжчий з них, зважаючи, що існує ймовірна можливість продовження обвинуваченими протиправної поведінки і надалі, враховуючи безпосередньо особи останніх:

- ОСОБА_4 - громадянин Айзербайджану, не працює, неодружений, утриманців не має, міцні соціальні зв`язки на території України відсутні, у разі обрання іншого альтернативного запобіжного заходу існують ризики переховування останнього від суду, у тому числі залишення території України, враховуючи наявність громадянства іншої країни, існують ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення;
- ОСОБА_6 не працюючий, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, у разі обрання обвинуваченому іншого альтернативного запобіжного заходу існують ризики переховування останнього від суду, враховуючи що місцем реєстрації обвинуваченого являється АР Крим - територія непідконтрольна Україні, вже порушував порядок утримання в Житомирській УВП №8, існують ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення;
- ОСОБА_5 , громадянин Азербайджану, не працює, неодружений, утриманців не має, міцні соціальні зв`язки на території України відсутні, раніше судимий за вчинення на території України умисного тяжкого злочину проти власності, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини обвинувальний акт перебуває у провадженні Богунського районного суду м.Житомира, у разі обрання обвинуваченому іншого альтернативного запобіжного заходу існують ризики переховування останнього від суду, у тому числі залишення території України, враховуючи наявність іноземного громадянства, існують ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення.
А крім того, судовий розгляд триває, а отже, всі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, будь-якими відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості їх подальшого тримання під вартою суд не володіє.

Тому суд дійшов висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинувачених менш суворого виду запобіжного заходу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор. Продовження строку тримання під вартою не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинувачених.

Керуючись ст.ст.177,178,331, п.20-5 Перехідних положень КПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 03.01.2021 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 03.01.2021 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 03.01.2021 включно.
В судовому засіданні оголосити перерву до 17.12.2020 о 14:30 повторити виклик учасників судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1