Справа № 523/6027/18
Провадження № 1-кп/947/1191/20
УХВАЛА
23.12.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченої у об`єднаному кримінальному провадженні №0001307 від 18.03.2018, №0002062 від 04.05.2018, №0004381 від 14.09.2018, №0004557 від 27.09.2018, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м.Одеса, з повною середньою освітою, не одружена, сирота, офіційно не працевлаштована, раніше судима:
-08.12.2017 вироком Суворовського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;
-23.04.2018 вироком Суворовського районного суду за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 3 роки, звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки. Покарання у виді штрафу, призначеного вироком Суворовського районного суду від 08.12.2017 виконувати самостійно;
-04.09.2020 вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2018, і до відбування три роки позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання, визначеного за сукупність злочинів, з випробуванням, іспитовий строк два роки;
-30.09.2020 вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2018, і до відбування три роки позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання, визначеного за сукупність злочинів, з випробуванням, іспитовий строк два роки;
зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки щодо неї є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні нетяжких кримінальних правопорушень, санкція яких передбачають позбавлення волі на певний строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення відповідальності і покарання, може незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки докази ще не досліджувалися, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судима, обвинувачується у вчиненні нових умисних кримінальних правопорушень.

Обвинувачена та її захисник заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З обвинувальних актів і доданих до них матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 зібрані певні докази для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні нетяжких кримінальних правопорушень, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена, з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вона не має офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи;

може незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини і через те, що докази ще не досліджувалися судом;

може вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на кількість епізодів, що їй ставляться у провину.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченої, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України».

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі визначеному ухвалою слідчого судді.

З огляду на викладене підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії запобіжного заходу закінчується 21.02.2021.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40540 (Сорок тисяч п`ятсот сорок) грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачена звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяця після її звільнення:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання.

Роз`яснити обвинуваченої, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченої відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала окремому оскарженню, відповідно до ст.392 КПК України, не підлягає.

Суддя ОСОБА_1