Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6426/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом,

встановила:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в обґрунтування доводів якої зазначає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги усі належні й переконливі дані, наявні у матеріалах судового провадження, які, на його думку, могли бути підставою для умовно-дострокового звільнення від додаткової міри покарання. Зазначає, що відбуває додаткову міру покарання з 13.08.2018 року і на цей час відбув понад 1/2 призначеного йому строку додаткової міри покарання, порядок та умови перебування на обліку не порушував у вчиненому розкаявся. На даний час офіційно працевлаштований в ФОП ОСОБА_8 , вантажником, за вказаним місцем роботи працює по трудовому договору з 01.10.2020 року, до цього часу працював неофіційно з серпня 2018 року, оскільки не було вільної штатної посади.

Оскільки законодавець чітко не визначив види додаткового покарання, за якими може бути застосовано положення статті 81 КК України, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання та умовно-достроково звільнити від подальшого відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд мотивував своє рішення тим, що законодавством визначено лише єдиний можливий випадок умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання - позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яким не є позбавлення права керування транспортним засобом.

Із зазначеним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю це вид кримінального покарання, відповідно до якого особі забороняється обіймати певні посади (для прикладу, працювати лікарем) чи займатися певною діяльністю (для прикладу, керувати транспортним засобом). Такого, окремого виду додаткового покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами стаття 51 КК України не передбачає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого не перевірив та не обґрунтував у судовому рішенні обставини, які є підставою для застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а прийняв відповідне рішення, виключно з підстав неможливості звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від призначеного йому додаткового покарання, що суперечить вимогам матеріального закону, а тому ухвала суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що клопотання засудженого фактично не розглядалося судом першої інстанції по суті, а суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 404 КПК України лише переглядає встановлені у суді першої інстанції обставини, слід призначити новий розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: