ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2918/20 Справа № 176/1371/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000414 за апеляційною скаргою прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
Встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.06.2020 року за № 0000414 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.10.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2020 року скасовано звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та направлено в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання реально,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 для усунення недоліків.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано наступним.
Суд першої інстанції зазначив, що як слідує зі змісту обвинувального акту, у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення (кримінального проступку) з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення. У формулюванні обвинувачення вказано лише те, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, з невстановленого джерела придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який поклав до власної кишені штанів. При цьому не зазначено, що саме вчинив ОСОБА_7 після того як мав умисел на вказані дії. Не зазначено, що останній зберігав їх при собі. Тобто не зазначено у формулюванні обвинувачення об`єктивну сторону злочину, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє особу здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, формулювання обвинувачення є некоректним, а тому обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор зазначає, що суд першої інстанції вказав, що викладене в обвинувальному акті, складеному прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури 11 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000414, обвинувачення, його формулювання та наведені фактичні обставини кримінального правопорушення не розкривають об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а навпаки свідчить про невизначеність фактичних обставин встановлених прокурором.
Прокурор вважає, що посилаючись на зазначені обставини як на недоліки та повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд фактично вдався до вирішення питання доведеності вини обвинуваченого, що суперечить завданням кримінального провадження, які передбачені статтею 2 КПК України.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції, на думку прокурора, вийшов за межі своїх повноважень щодо судового розгляду конкретного кримінального провадження, та фактично зобов`язав таким рішенням сторону обвинувачення змінити обсяг обвинувачення.
На думку прокурора, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на порушення права потерпілого на швидкий, справедливий та неупереджений розгляд кримінального провадження (ст. 2 КПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору лише в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які дійсно перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та обов`язково містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я по батькові, займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують покарання чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складання та затвердження.
Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки суду першої інстанції про те, що даний обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а саме, не зазначено у формулюванні обвинувачення об`єктивну сторону злочину, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, зроблені передчасно, адже направляючи обвинувальний акт до суду для розгляду, прокурор повно виклав обставини, які вважав встановленими та доведеними, зазначив правову кваліфікацію з посиланням на положення закону та конкретно сформулював обвинувачення.
Перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, що є неприпустимим.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при проведенні підготовчого судового засідання допустив упередженість, оскільки вийшов за межі питань, які вирішуються судом на вказаній стадії судового розгляду та передчасно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду, оскільки глава 27 КПК України регламентує порядок проведення підготовчого судового засідання. Під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
У даному випадку суд вийшов за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, та вирішив питання щодо формулювання висунутого обвинувачення взагалі, яке є предметом судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору суперечать дійсним обставинам кримінального провадження та вимогам кримінального процесуального законодавства.
В зв`язку з цим, ухвалу суду не можна визнати законною і вона підлягає скасуванню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4