КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/575/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з внесеними останніми доповненнями до неї, в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , яке погоджене із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком до 07 лютого 2021 року включно, а саме заборони з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вінниця, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 зазначених кримінальних правопорушень та про існування ризиків того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя визнав непереконливими доводи старшого слідчого і прокурора, що застосування відносно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваної, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_8 подали в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого.

13 січня 2021 року до Київського апеляційного суду від захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_8 надійшли доповнення до їх апеляційної скарги, в яких вони запевняють, що слідчому судді не було надано будь-яких доказів, які б слугували належними і достатніми підставами вважати, що ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру від 01 вересня 2020 року в жоден із способів, визначених ст. ст. 276 279 КПК України, та остання набула процесуального статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000134. При цьому апелянти наголошують, що, згідно з листом Національної поліції України від 16 вересня 2020 року за вих. № 318аз/27/02/3-2020, станом на 16 вересня 2020 року за автоматизованими обліками ЄІС МВС України ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягується, засудженою не значиться і в розшуку не перебуває.

Далі захисники вказують, що з документів, наданих стороною обвинувачення, не зрозуміло, в якому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 було складено повідомлення про підозру від 01 вересня 2020 року. Зокрема, автори апеляції зазначають, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 було складено у кримінальному провадженні № 0000134 від 29 липня 2019 року, однак старший слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000134 від 30 липня 2019 року.

На думку захисників, під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого.

Крім того, сторона захисту зазначає, що на утриманні у ОСОБА_9 перебувають непрацездатні батьки похилого віку, які проживають разом з нею. Також апелянти стверджують, що протягом всього часу перебування під домашнім арештом стан здоров`я ОСОБА_9 значно погіршився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями до неї, і просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з внесеними останніми доповненнями до неї, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0000134, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2019 року за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_14 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 367; ч. 3 ст. 358; ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 2 ст. 366 КК України.

01 вересня 2020 року відносно ОСОБА_9 було складено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України, яке, відповідно до вимог КПК України, було скеровано поштовим зв`язком по місцю реєстрації та місцю фактичного проживання останньої, оскільки ОСОБА_9 на виклик слідчого не з`явилася.

04 вересня 2020 року ОСОБА_9 у присутності її захисника було безпосередньо вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України.

28 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців, тобто до 28 лютого 2021 року включно.

04 грудня 2020 року (датоване 02 грудня 2020 року) старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме заборони цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

07 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання старшого слідчого було задоволено частково, зокрема, застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком до 07 лютого 2021 року включно, а саме заборони з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222; ч. 3 ст. 209 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням захисників і підозрюваної, дійшов правильного висновку про їх існування з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання її винною у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого і встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри та про відсутність у кримінальному провадженні будь-яких ризиків, зазначених у клопотанні старшого слідчого, слід визнати непереконливими.

В сукупності із обставинами кримінального провадження для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в доповненнях до апеляційної скарги. Саме з урахуванням цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку про непереконливість доводів старшого слідчого і прокурора, що застосування відносно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому застосував щодо останньої менш суворий запобіжний захід, ніж просила сторона обвинувачення, зокрема, домашній арешт у певний період доби.

Таким чином, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї аргументи стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту у певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів переконана, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з внесеними останніми доповненнями до неї, в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком до 07 лютого 2021 року включно, а саме заборони з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з внесеними останніми доповненнями до неї, в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4