справа № 166/1209/20
номер провадження 1-кп/166/149/20
ВИРОК

іменем України

27 листопада 2020 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000322 від 25.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою,одруженого , працюючого оглядачем Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинуваченого ОСОБА_5 24 вересня 2020 року, близько 13 год. 34 хв. в с. Велимче Ратнівського району по вулиці Миру, інспектором СРПП № 2 Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_6 спільно з інспектором СРПП № 1 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , було зупинено мотоцикл марки «Viper active» без реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_5 , який порушив п. 2.9.в, п.30.1 Правил дорожнього руху, а саме: без мотошолому керував транспортним засобом без номерного знаку, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 КУпАП. Крім того, при перевірці документів в останнього було відсутнє посвідчення водія, чим останній порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху та чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
У подальшому ОСОБА_5 , того ж дня о 13 год. 38 хв. перебуваючи поблизу службового автомобіля марки «Renault Duster» р.н.з. НОМЕР_1 , під час оформлення вищевказаними службовими особами Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області адміністративних матеріалів про порушення ним Правил дорожнього руху, висловив поліцейським, які, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовими особами правоохоронного органу, у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, а саме: інспектору СРПП №2 Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП №1 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 пропозицію надати їм неправомірну вигоду за те, щоб вони як службові особи, з використанням наданої їм влади та службового становища, не виносили постанови про адміністративне правопорушення і не притягали його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. У відповідь поліцейські пояснили та попередили ОСОБА_5 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи корисливу мету ухилення від відповідальності за порушення правил дорожнього руху, продовжував вчиняти дії, направлені на пропозицію надати неправомірну вигоду.
Після цього, о 13 год. 39 хв., на втілення своїх злочинних дій, направлених на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду, з метою переконання в тому, що неправомірна вигода безперешкодно буде прийнята вказаними працівниками поліції і що вони її не відхилять, та продемонструвати їм свою готовність надати неправомірну вигоду, поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Renault Duster» р.н.з. НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень, надавши тим самим вказаним працівникам поліції, які перебували на службі, неправомірну вигоду за не вчинення відносно його дій з використанням наданої поліцейським влади - не складання протоколу про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та відповідно, не притягнення до адміністративної відповідальності.
Начальником Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 28 жовтня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.1 ст.369 КК України,тобто пропозиції службовій особі надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того,хто надає таку вигоду,будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища , а також покарання, яке повинен понести обвинувачений - у виді штрафу в розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень. Крім цього, відповідно до ст. ст. 96-1,96-2 КК України, конфіскувати в дохід держави предмет злочину 400 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.2 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст. 369 КК України. Також показав суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Ствердив, що має можливість сплатити штраф 17000 гривень.Просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор,захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Отже, установлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином . Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повідомлено 29 вересня 2020 року
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання,наслідки невиконання угоди,визначені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.
Міра покарання, враховуючи розмір предмету злочину, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000(однієї тисячі)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч.9 ст. 100 КПК України . До предмету злочину,а саме 400(чотириста) гривень застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Скасувати арешт майна на грошові кошти в сумі 400 гривень відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28.09.2020 року.
Керуючись ст. ст.314, 474, 475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Затвердити, укладену 28 жовтня 2020 року, угоду про визнання винуватості між начальником Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Скасувати арешт майна на грошові кошти в сумі 400 ( чотириста ) гривень.
На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави предмету злочину 400 (чотирьохсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.
Згідно із ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1