Справа № 740/3244/20
Провадження № 1-в/740/123/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2020 рокум.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині матеріали подання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Ценр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання, -
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Ценр пробації» в Чернігівській області надійшло подання про приведення вироку Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ.
Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_3 з 12.09.2019 перебуває на обліку в Ніжинському міськрайонному відділі філії Державної установи «Ценр пробації» в Чернігівській області, 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617. Вказаним Законом внесені зміни до санкції ч.1 ст.185 КК України.
У судове засідання засуджений не з`явився, повідомлений належним чином.
Неявка засудженого не є перешкодою для розгляду подання в силу ч.5 ст.539 КПК України з урахуванням того, що вирішення питання про приведення вироку у відповідність не погіршує його становища.
Представник центру пробації надав заяву, в якій підтримав подання та просив здійснювати розгляд без участі їх представника.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подання, просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
09.12.2019 вирок був прийнятий до виконання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Ценр пробації».
Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року, ч.1 ст.185 КК України викладено у такій редакції:

«Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Відповідно до ч. 1, ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За приписами ч.1 п.13 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Відповідно до ч.6 ст.72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст.5 КК України, дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст.72 КК України.
Також, судом не встановлено, що ОСОБА_3 належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.
Крім того, ст.75 КК України не виключає можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при призначенні їй покарання у вигляді обмеження волі.
Таким чином, оскільки призначене вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, за відсутності заперечень засудженого щодо застосування положень ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне пом`якшити йому раніше призначене покарання з 1 року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі та привести вказаний вирок у відповідність до чинного законодавства з урахуванням ч.1 ст.70 КК України.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
подання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Ценр пробації» в Чернігівській області задовольнити.
Вирок Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 привести у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_3 , засудженим за цим вироком до покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
В іншій частині призначеного покарання вирок Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 - залишити без змін.
На ухвалу протягом семи днів з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1