КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/1708/19Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1800/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Іванківського районного суду Київської області від 04.10.2016 року за ч.3 ст.297 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитом строком 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання за вчинення нового злочину, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 04.10.2016 року, за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
По справі вирішено питання про речові докази.

За вироком судуОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він в період часу з 07.01.2017 року по 01.02.2017 року, точної дати слідством не встановлено, повторно умисно з корисливих мотивів викрав металеву частину огорожі на могилі ОСОБА_8 на кладовищі в селі Сукачі Іванківського району Київської області, таким чином вчинивши надругу над могилою.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначеного покарання, застосувати ст.69 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що свою вину у вчиненому він визнає та щиро кається, з моменту вчинення злочину став на шлях виправлення і не вчиняв нових злочинів чи адміністративних правопорушень, не вживає алкогольних напоїв і наркотичних засобів, займається вихованням сина. Також просить врахувати те, що він має інвалідність і не може повноцінно працевлаштуватися, але займається домашнім господарством і зможе сплатити штраф. Звертає увагу суду на те, що цивільний позов потерпілим заявлений не був і останній не має ніяких претензій до обвинуваченого.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та вважав рішення суду в частині призначеного покарання законним та справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.297 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, наявність обставини, що пом`якшує покарання, дані про особу винного, який раніше судимий і вчинив новий злочин під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має неповнолітнього сина 2009 року народження, є інвалідом І групи та учасником АТО.
Таким чином, як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції враховані дані про особу винного, в тому числі і ті, на які ОСОБА_7 посилається в апеляційній скарзі. Підстав для застосування положень ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, як про це просить апелянт, колегія суддів не вбачає.
Оскільки ОСОБА_7 вчинив новий злочин, не відбувши покарання, призначене йому за вироком Іванківського районного суду Київської області від 04 жовтня 2016 року, суд правильно призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів залишає вирок суду першої інстанції без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4