Провадження № 1-кп/344/37/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

06 червня 2017 року близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення лото - маркету, що по вул.. Галицька, 59 в м. Івано-Франківську. Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , який знаходився на інвалідному візку та спав і побачив на стільці біля нього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J-7», після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою власного збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J-7», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4.3-222/17 від 26.09.2017 року становить 4 833 грн., після чого місце вчинення злочину покинув, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив суду, що дійсно 06 червня 2017 року близько 08 год. 20 хв. перебуваючи в приміщенні лото-маркету, що по вул. Галицька, 59, в м. Івано-Франківську, побачив потерпілого, котрий спав в інвалідному візку та викрав його мобільний телефон. Телефон продав на базарі по вул. Тичини в м. Івано-Франківську за грошові кошти в сумі 2 000 гривень, кошти витратив на власні потреби. Визнає в повному обсязі всі обставини вчиненого, спосіб та час вчиненої крадіжки, кількість та вартість викраденого майна, а також погоджується із кваліфікацією його дій, розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, в майбутньому обіцяє відшкодувати потерпілому завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився однак належним чином неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, негативно ставиться до вчиненого, висновок органу пробації, відповідно до якого в обвинуваченого середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Від злочинних дій обвинуваченого потерпілий зазнав певних незручностей, переживань.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди слід задоволити частково. До задоволення підлягає сума заподіяної матеріальної шкоди в сумі 4 833 (чотири тисячі вісімсот тридцять три) гривні, тобто вартість викраденого майна, яку не відшкодовано та яку в повному обсязі визнав обвинувачений. Щодо стягнення вартості викрадення майна в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, то обвинуваченому не було пред`явлено обвинувачення в частині викрадення майна на зазначену суму, доказів на підтвердження цивільного позову на заявлену суму суду надано не було. Від злочинних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_5 , зазнав певних незручностей, переживань, порушено його нормальний спосіб життя. Однак, заявлений розмір моральної шкоди є завищений, не відповідає спричиненій шкоді та наслідкам, що настали, тому в цій частині позовні вимоги слід задоволити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 8 000 (вісім тисяч) гривень моральної шкоди.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 4 833 (чотири тисячі вісімсот тридцять три) гривні матеріальної шкоди та 8 000 (вісім тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок витрат за проведення судової експертизи.

Речовий доказ: DVD-диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1