Справа № 743/587/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/724/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою місцевого суду обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою продовжено до 06 листопада 2020 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 550 грн..

Суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та не перестали існувати. З урахуванням висунутого обвинувачення, даних про особу та наявності ризиків, суд прийшов до переконання про необхідність продовження строку дії обраного запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Зазначає, що його неприбуття на виклики до суду буди випадковими і не пов`язані з укриттям чи переховуванням від слідства та суду. Звертає увагу, що на його утриманні перебуває дружина та троє неповнолітніх дітей.

У відповідності до ч. 4 ст. 401 КПК, обвинувачений підлягає обов`язковій доставці в суд апеляційної інстанції у разі, коли про це надійшло його клопотання. В даному випадку клопотання обвинуваченого було задоволене шляхом його безпосередньої участі в судовому засіданні в режимі відео конференції, яка була організована з урахуванням рекомендації Ради суддів України у зв`язку з масовим захворюванням населення на COVID-19.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наголошував на безпідставності апеляційної скарги, обвинуваченого, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який також заперечував проти задоволення скарги і наполягав, що потерпілий у даній справі є батьком обвинуваченого і обвинувачений може здійснювати тиск на потерпілого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 392 КПК України не передбачає оскарження та апеляційного перегляду судових рішень, не передбачених цим КПК, в тому числі рішення суду про продовження обвинуваченому строку тримання його під вартою під час судового розгляду справи. Проте, враховуючи Рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року, дана апеляційна скарга була прийнята і допущена до судового розгляду. Розглянувши дану скаргу по суті, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення. Таке рішення ґрунтується наступним.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу та, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді від 03 квітня 2020 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною ОСОБА_8 цілодобового без дозволу суду, залишати місце фактичного проживання: за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на останнього обов`язків, терміном до 02 червня 2020 року.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 р. продовжено відносно ОСОБА_8 до 24.07.2020 року, запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною обвинуваченому у період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу суду, залишати місце фактичного проживання, встановлене досудовим розслідуванням: за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язку прибувати до суду за викликом.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2020 р. змінено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді взяття під варту, який підлягає обчисленню з часу фактичного затримання і до 08 вересня 2020 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 550 грн.

Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і продовжують існувати, а саме, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 та може і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому, суд врахував категорію інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, які на даний час не зменшилися, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, суд, керуючись наданими йому законом дискреційними повноваженнями, дійшов обґрунтованого висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в межах наданих йому дискреційних повноважень прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими даними, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо застосування цілодобового домашнього арешту колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, при цьому, будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду не наведено, а також жодних обґрунтованих доводів щодо можливості в даному випадку застосувати саме домашній арешт, і це цілком буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, вказано не було, як не було обґрунтовано і в судовому засіданні апеляційного суду.

Самим апелянтом в засіданні апеляційного суду не було надано ніяких гарантій того, що інший, більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є незмінними та продовжують існувати і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 на більш м`який.

Продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом розглянута можливість застосування застави щодо особи, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а визначена застава призначена забезпечити належну процесуальну поведінку особи. Відтак, відсутні підстави твердити про залишення поза увагою можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судового рішення, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2020 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді триманні під вартою до 06 листопада 2020 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 550 грн. - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4