справа № 208/6572/19
№ провадження 1-кп/208/325/20
ВИРОК
Іменем України

19 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001661 відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічно освіту, не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 згідно з рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.05.2005 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття, у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходів), але не менш не оподаткованого податком мінімуму доходів громадян, щомісячно, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_4 .

05.05.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська з метою виконання вищезазначеного рішення видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ.

20.05.2014року та 01.02.2019 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_5 , попереджено про кримінальну відповідальність під особистий підпис за злісне ухилення від сплати аліментів, зобов`язання в 3-х денний термін надавати довідку з місця роботи державному виконавцю для направлення виконавчого листа за місцем роботи; попередження державного виконавця про зміну місця проживання або роботи, щомісячне (щоквартальне) надання державному виконавцю копій квитанцій про сплату аліментів.

Однак, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Заводського відділу ДВС міста Кам`янське про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом сплати аліментів, грубо порушив обов`язки щодо необхідності утримання сина, які покладені на нього як батька ст. 51 Конституцією України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Діючи умисно, у період часу з жовтня 2017 року по червень 2018 року ОСОБА_5 , злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого сина - ОСОБА_8 , а саме: не вжив заходів до офіційного працевлаштування, з метою приховування заробітку (доходу), який підлягає обліку при відрахуванні аліментів, у Кам`янський міський центр зайнятості на облік не став, проте, працюючи без офіційного працевлаштування та отримуючи заробітну плату, ОСОБА_5 аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина з жовтня 2017 року по червень 2018 року в загальній сумі 10 681 гривні.

У період часу з січня 2019 року по червень 2019 року ОСОБА_5 , злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого сина - ОСОБА_8 , а саме: не вжив заходів до офіційного працевлаштування, з метою приховування заробітку (доходу), який підлягає обліку при відрахуванні аліментів; у Кам`янський міський центр зайнятості на облік не став, проте, працюючи без офіційного працевлаштування та отримуючи заробітну плату, ОСОБА_5 аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина з січня 2019 року по червень 2019 року, на загальну суму 10 932 гривень.

Загалом сума заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини за зазначений період становить 21 613 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину при вищезазначених обставинах визнав частково та пояснив суду, що з потерпілою по справі ОСОБА_4 знаходився в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_9 2004 року народження. Шлюб між ним та потерпілою розірвано. Йому відомо, що рішенням суду, у 2005 році він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина. У 2014 році він попереджений державним виконавцем про повідомлення у разі зміни місця роботи, місця мешкання, повідомлення про здійсненні проплати аліментів.

Аліменти на утримання сина він сплачував частково. За період жовтня 2017 по червень 2018 року сплатив 1 800 гривень. За період січня 2019 по червень 2019 року сплатив 1 000 гривень. Держвиконавця про ці проплати він не повідомляв. Будучі офіційно працевлаштованим в Центральному парку відпочинку міста, бухгалтерію про необхідність утримання з нього аліментів не повідомляв. На цьому місті він працював тільки 2 місяці. У подальшому працював неофіційно, отримував доход. До центру зайнятості з метою працевлаштування не звертався. Злісним неплатником аліментів себе не вважає. Спілкуванню з сином перешкоджає колишня дружина.

Свою вину визнає частково так як не погоджується з визначеною йому сумою заборгованості та з зазначенням його злісним неплатником. Він сплачував аліменти при можливості.

Хоча обвинувачений і не визнав своєї вину, вона знайшла своє повне підтвердження та доводиться наступними матеріалами справи, які були предметом дослідження у судовому засіданні:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_4 яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. Від шлюбу мають сина ОСОБА_9 2004 року народження. Шлюб між ними розірвано. Також, рішенням суду ОСОБА_10 зобов`язано до сплати аліментів на утримання сина. Аліменти ОСОБА_10 не сплачував, двічі був за це засуджений. За період несплати аліментів що розглядається, ОСОБА_11 сплачув їх не регулярно, в невеликих обсягах. У червні 2019 року перераховував гроші на її банківську карточку на випускний для сина. В березні 2020 року давав гроші на День народження сина.

З сином обвинувачений не спілкується, якимось іншим чином допомоги на утримання ОСОБА_9 не надає. Дуже рідко йому дзвонить. Вважає вину обвинуваченого доведеною, покарання просить призначити на розсуд суду. Підтримує позицію прокурора.

- поясненнями свідка ОСОБА_8 який пояснив суду, що обвинувачений його батько. З батьком спілкується не часто. Рідко, рази два на місяць той йому телефонує. У тому числі повідомляв, що перераховував на банківську картку матері аліменти. Восені 2019 року вони разом гуляли. Кишенькові гроші давав два рази, 50 та 100 гривень. В 12 років купив йому кросівки. В його вихованні, житті, батько участі не приймає, хоча він і не проти зустріч з ним. Батько живе поряд, але навіть не бере слухавку коли він йому дзвонить.

- поясненнями свідка ОСОБА_12 яка пояснила що працює державним виконавцем Заводського ВДВС. На виконанні відділу знаходиться провадження про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_10 . З 2015 року ОСОБА_10 сплачує аліменти частково. На липень 2020 року загальна заборгованість становить 83 376 гривень. Надані їй обвинуваченим квитанції про сплату аліментів, враховані неї при підготовці остаточного розрахунку, який вона робила за ухвалою суду. Ці розрахунки підтверджує.

- витягом з ЄРДР від 30.08.2019 року, згідно якого внесено інформацію з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 164 КК України, з фабулою, що ОСОБА_5 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина (т.2 а.с.1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_4 за фактом злісного ухилення обвинуваченим від сплати аліментів на утримання сина (т.2 а.с.5);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого як свого знайомого ОСОБА_14 , з яким працював на будівництвах у приватних осіб за усною домовленість протягом другої половини 2017 року - 2018 року, отримуючи заробітну плату у сумі 3 500 4 000 гривень (т.2 а.с. 92-97);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого як свого знайомого ОСОБА_14 , з яким працював на будівництвах у приватних осіб за усною домовленість протягом другої половини 2017 року - 2018 року (т.2 а.с. 111-117);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого як свого знайомого ОСОБА_14 , з яким працює на будівництвах у приватних осіб за усною домовленість протягом 2019 року по теперішній час, отримуючи заробітну плату у сумі 4 000 4 500 гривень (т.2 а.с. 105-110);

- рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 05.05.2005 року згідно якого вирішено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с. 11);

- копією виконавчого листа від 05.05.2005 року, згідно якого стягнення з ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводяться щомісячно починаючи з 01.05.2005 року, до його повноліття (т.2 а.с.8);

- попередженням, згідно якого ОСОБА_5 повідомлений державним виконавцем, про те що на виконанні в Заводському ВДВС м. Кам`янське знаходиться виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання сина, про кримінальну відповідальність про злісне ухилення від їх сплати (т.2 а.с.11-12);

- довідками розрахунку заборгованості по аліментах (т.2 а.с.6, т.1 а.с. 49)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_10 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)

Часткове визнання вини обвинуваченим розцінюється судом як спосіб захисту.

Об`єктом злочину передбаченого ст. 164 КК України є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, частинами 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тим більше, при захисті одного з основних прав дитини права на утримання.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, може бути вчинений у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду - приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно становить суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть бути виражені як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях чи бездіяльності, які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно з рішенням місцевого суду, ОСОБА_10 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Протягом тривалого часу обвинувачений злісно ухилявся від сплати аліментів, що сукупно склало суму виплат більше ніж за три місяці.

Обвинувачений був обізнаний щодо наявності рішення суду про стягнення з нього аліментів та обов`язку виконувати це рішення, адже повідомлений державним виконавцем під розписку про необхідність сплати аліментів та наслідки ухилення від їх сплати. Крім того, обвинуваченого неодноразово викликали до державного виконавця стосовно невиконання рішення про стягнення аліментів, попереджали про кримінальну відповідальність, але незважаючи на це, аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, останній не сплачував.

ОСОБА_10 мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, і на думку суду не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати. Посилання ОСОБА_10 , що він частково сплачував аліменти, тому в його діях немає злісного ухилення, не заслуговують на увагу, адже, сплачуючи незначні платежі, решту коштів, визначених рішенням суду, він не сплатив, що призвело до заборгованості, яка значно перевищує суму виплат за три місяці. Мала заробітна плата, чи взагалі відсутність роботи, не може братись у даному випадку до уваги, оскільки вказана обставина не звільняє батька від обов`язку утримання дитини.

Разом з тим, з урахуванням довідки про заборгованість, наданої державним виконавцем з урахуванням здійснених та документально підтверджених ОСОБА_17 сплат аліментів, сума заборгованості судом зменшується за період 01.10.2017 по 01.07.2018 року до 11 258 гривень, за період з 01.01.2019 по 01.07.2019 року до 9 932 гривень.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав частково, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, з встановленням строку випробування. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1