11-сс/804/533/20
263/8775/20

Слідчий суддя: Киян Д.В.
Доповідач: Куракова В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Куракової В.В.

суддів Преснякової А.А., Сєдих А.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чепігі Н.В.

прокурора Миргорода Б.П.

підозрюваного ОСОБА_1

захисників Гришина С.В., Гребнєва І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі апеляційні скарги прокурора та захисника Гришина С.В., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020 року, якою у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, який проходить службу за контрактом на посаді начальника 61 військового мобільного госпіталю Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (військова частина А0318), зареєстрованого за адресою: м. Одеса, вул. Піроговська, буд. 2, мешкаючого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Академіка Амосова, буд. 54,

було відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні СУ ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000014 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17 липня 2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_1 підозрюється у тому, що він будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах особи, яка надає вигоду дій, з використанням наданої йому влади та службового становища, вчиненому повторно.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_1 . Звертає увагу на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_1 , зокрема: переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення речей та документів, що мають значення для провадження; незаконний вплив на свідків та потерпілих; вчинення нового кримінального правопорушення або продовження того, в якому підозрюється. Вказує, що відносно ОСОБА_1 розслідуються інші кримінальні провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави у сумі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Гришин С.В. вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що відносно ОСОБА_1 відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, підозра, висунута його підзахисному є необґрунтованою. Звертає увагу на належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний ОСОБА_1 та його захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити апеляційну скаргу захисника.

Прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, апеляційну скаргу захисника Гришина С.В. просив залишити без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали по розгляду скарги слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею вірно враховано, що підозрюваний не переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, який має місце проживання на території м. Маріуполя, де відбувається досудове розслідування, одружений, раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних Сил України, має постійне джерело доходу, слідчий суддя вірно застосував до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язок в період з 24-00 год. до 05-00 год. не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та негайного виконання службових обов`язків у військовому мобільному госпіталі Військово-медичного клінічного центру Південного регіону; крім того поклав обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як під час розгляду слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду прокурором не було доведено наявності обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів слідчий суддя вірно встановив ризик переховування підозрюваного ОСОБА_1 від органу досудового розслідування та/або суду, адже усвідомлюючи суворість майбутнього можливого покарання, до якого неможливо застосувати інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням та враховуючи існування інших кримінальних проваджень, в яких ОСОБА_1 фігурує, останній може вжити заходів з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик щодо можливості вчинити новий злочин, або продовжити той, у вчиненні якого ОСОБА_1 підозрюється, слідчий суддя та суд повинен оцінювати з критичного боку, оскільки його існування можливе лише тоді, коли є певна інформація про даний факт та яка повинна мати процесуальне закріплення у виді доказу; однак таких доказів прокурором під час апеляційного розгляду надано не було.

На думку колегії суддів ризик впливу на свідків та потерпілих нівелюється раніше вжитим заходом забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення ОСОБА_1 від посади начальника 61 військового мобільного госпіталю Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (військова частина А0318), адже будучи відстороненим від своєї посади, підозрюваний не зможе використовуючи свої владні повноваження чинити тиск на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів.

Посилання сторони захисту щодо можливості передачі ОСОБА_2 на поруки є безпідставними, адже даний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Таким чином, посилання сторони захисту на необхідність обрання менш суворого запобіжного заходу у вигляді взяття на поруки не підлягають задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Гришина С.В. щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Докази, які надаються стороною обвинувачення на підтвердження підозри у скоєнні злочину мають бути належні та допустимі, разом з тим, дані докази не повинні бути настільки ж переконуючими, як ті докази, на які сторона обвинувачення буде посилатися у обвинувальному акті. Це зумовлено тим, що Кримінальний процесуальний кодекс України визначає декілька стадій кримінального провадження, стадія досудового розслідування передує судовому розгляду, а стадія судового розгляду починається з направлення до суду обвинувального акту. Процес доказування в кримінальному провадженні має дві форми: доказування під час досудового розслідування, метою якого є переконання слідчого судді у наявності доказів щодо причетності певної особи до вчинення злочину; доказування під час судового розгляду, метою якого є переконання суду в тому, що особа винна, яке повинно доводитися з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом». Таким чином, докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру не завжди будуть покладені в основу доказової бази в обвинувальному акті і є лише проміжними, якими наприклад може обґрунтовуватися підозра у вчиненні особою злочину. Дана позиція відповідає усталеній практиці ЄСПЛ. Так, у Рішенні ЄСПЛ по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, провівши ретельний аналіз доказів, долучених до клопотання стороною обвинувачення, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є вірним, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та буде необхідним та співмірним втручанням у права ОСОБА_1 з боку держави на даній стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154-157, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та захисника Гришина С.В., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, якою у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 було відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Судді: