Ухвала
Іменем України

21 вересня 2020 р.

м. Київ
Справа №754/11435/17
Провадження № 51-4480 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , з метою реабілітації останнього, на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2012 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду та повернуто апеляційну скаргу з доданими до неї особі, яка її подала.

Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, адвокат звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в апеляційному суді.
Перевіривши касаційну скаргу та надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, при цьому згідно ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу місцевого суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Зазначений порядок стосується лише тих осіб, без виклику яких було постановлено ухвалу суду, яку вони оскаржують.
Отже, для особи, яка оспорює ухвалу суду першої інстанції, ухвалене за викликом цієї особи, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно зі ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з матеріалів провадження, Дніпровський районний суд м. Києва від 03 червня 2020 року залишив без задоволення заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2012 року за нововиявленими обставинами.
Захисник ОСОБА_4 , не погоджуючить із вищевказаним рішенням подав апеляційну скаргу, при цьому заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.
Підставою для поновлення строку перегляду оскаржуваного рішення адвокат указав те, що під час оголошення судового рішення участі не брав, а копію отримав лише 04 липня 2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження ним було пропущено з поважних причин.
Київський апеляційний суд 04 серпня 2020 року, керуючись статтями 395, 399 КПК України, залишив без задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, визнавши причини пропущеного строку не поважними.

В обґрунтування ухваленого рішення суд виходив із того, що згідно даних журналу судового засідання, та ухвали місцевого суду, адвокат був присутній у судовому засіданні, надавав пояснення на обгрунтування доводів поданої заяви про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2012 року за нововиявленими обставинами, проте під час виходу суду до нарадчої кімнати для постановлення судового рішення, залишив зал судового засідання, не дочекавшись проголошення рішення суду. Однак це не спростовує того факту, що у нього була така можливість. Суд не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Апеляційний суд, у своєму рішенні, мотивовано зазначив, що оскільки адвокат приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, знав про день та час оголошення ухвали суду, в зв`язку з чим у адвоката виникло право на апеляційне оскарження з дня оголошення рішення суду і воно, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України не пов`язано з моментом отримання ним копії рішення.
При цьому, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу 08 липня 2020 року на ухвалу місцевого суду, тобто поза межами семиденного строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції встановивши, що апеляційна скарга надійшла з пропуском строку на апеляційне оскарження і адвокатом не була доведена поважність причини пропуску цього строку, дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.
З таким висновком погоджується й суд касаційної інстанції та вважає, що ухвала апеляційного суду є законною, обгрунтованою та вмотивованою.
Посилання ОСОБА_4 у скарзі на те, що 03 червня 2020 року було оголошено лише резолютивну частину є безпідставними, оскільки з ухвали апеляційного суду вбачається, щов цей день було проголошено повний текст ухвали суду.
Твердження у касаційній скарзі адвоката про те, що без повного тексту ухвали він не міг реалізувати своє право на подання апеляційної скарги, оскільки йому не були відомі мотиви прийнятого рішення, є слушними. Однак при вирішенні питання про пропущення процесуального строку мають братися до уваги: наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати свої повноваження в межах визначеного строку, а також поведінку особи, котра звертається з відповідним клопотанням, зокрема те, чи вживала така особа розумних заходів для реалізації своїх повноважень, що включають в себе дії по отриманню повного тексту судових рішень для складання апеляційної скарги. Так, повний текст ухвали місцевого суду був проголошений та виготовлений того ж дня коли адвокат був присутній у судовому засіданні. Проте, не дочекавшись проголошення рішення суду, він за власним бажанням залишив залу судового засідання, хоча мав об`єктивну можливість ознайомитися з ним та отримати його копію, після чого підготувати й подати апеляційну скаргу в межах процесуального строку визначеного законом, але цього не зробив.
Таким чином, апеляційний суд, залишаючи без задоволення клопотання про поновлення процесуального строку оскарження ухвали та повертаючи апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Крім того, доводи адвоката у касаційній скарзі про те, що оголошення ухвали суду першої інстанції здійснювалось без виклику та участі в судовому засіданні ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки остання з клопотанням про поновлення пропущеного нею строку на апеляційне оскарження з поважних причин з апеляційною скаргою не зверталась.

За таких обставин, згідно п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , з метою реабілітації останнього, на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3