Справа № 367/3759/20
Провадження по справі № 1-кп/367/827/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 24.03.2020 р. в ЄРДР за №0000706, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воропаїв Вишгородського району Київської області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого працівником з благоустрою в КП «Водфондмрубіж». зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 20.03.2020 р., приблизно о 01:45 год (точний час не встановлено), перебуваючи на відстані приблизно 15 м від будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з мотивів помсти за образливі слова, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та бажаючи їх настання, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, не маючи будь-яких підстав для вжиття заходів необхідної оборони, тримаючи у руці предмет, схожий на металевий куток, наніс ним один удар в ліву лобно-скроневу ділянку голови потерпілого ОСОБА_5 , який в цей час стояв напроти нього. Внаслідок цього удару ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження - відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, у вигляді забійної рани лівої лобної ділянки (лобно-скронево-тім`яної); вдавленого проникаючого багатоуламкового перелому лобної та скроневої кісток з ліва з переходом на основу черепу; множинних вогнищ геморагічного забою лівої лобної, скроневої, тім`яної часток головного мозку; внутріщньомозкової гематоми лівої лобно-скроневої часток; посттравматичного субарахноїдального крововиливу, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, вказав, що він приблизно з 20-00 год 20.03.2020 р. перебував неподалік будинку № 11 по вул. Березова в смт. Ворзель Київської області, де разом із своїми знайомими розпалили багаття, сиділи кругом нього та спілкувались. Хтось йому показав на мобільному телефоні, що в соціальних мережах ОСОБА_5 ображає його і разом з товаришем погрожує його побити. Тому він зателефонував ОСОБА_5 і запропонував, щоб той приїхав вирішити питання про вилучення із мережі Інтернет побачене відео. Приблизно о 01:45 год ОСОБА_5 приїхав до місця, де вони сиділи, разом із своїм товаришем ОСОБА_8 . Коли вони почали підходити, із зовнішнього вигляду ОСОБА_5 він зрозумів, що той почне його бити, тому почав вставати, щоб втекти. Його товариш ОСОБА_9 в цей час призупинив ОСОБА_5 , але той встиг нанести йому удар ногою, який прийшовся йому по стегну, від чого він втратив рівновагу і впав на одне коліно та на одну руку. На землі в цей момент він побачив якийсь металевий предмет, схожий на куточок, взяв його та коли вставав, наніс ним удар в ліву скроневу частину голови ОСОБА_5 . Від цього ОСОБА_5 впав, через декілька секунд встав, в нього на обличчі була кров. Йому дали воду, щоб обмитися і викликали швидку медичну допомогу.

Визнав, що внаслідок вказаного удару ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження - відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, у вигляді забійної рани лівої лобної ділянки (лобно-скронево-тім`яної); вдавленого проникаючого багатоуламкового перелому лобної та скроневої кісток з ліва з переходом на основу черепу; множинних вогнищ геморагічного забою лівої лобної, скроневої, тім`яної часток головного мозку; внутріщньомозкової гематоми лівої лобно-скроневої часток; посттравматичного субарахноїдального крововиливу, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Щиро розкаявся у скоєному, обіцяв більше такого не вчиняти, просив не позбавляти його волі.
В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежено лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу і підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат, а також доказів щодо заявленого позову в обсязі, в якому ОСОБА_7 його не визнає.
Показання обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку, оскільки вони були надані ним добровільно, є послідовними і не суперечать, обставинам, зазначеним у обвинувальному акті.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів.
Як особа обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, готовий відшкодувати потерпілому шкоду, завдану внаслідок нанесення ним удару.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд знаходить: визнання своєї вини, щире каяття в скоєнні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, досить молодий вік обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції його від суспільства, а тому можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в найменшому розмірі санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, звільнити його від відбування покарання із випробуванням з наданням іспитового строку та покладенням на нього обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

Доказів наявності речових доказів та процесуальних витрат суду не надано.
Крім того, в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 , який він мотивує тим, що вчиненням вказаного вище злочину йому було завдано матеріальної шкоди, пов?язаної із проходженням лікування, в розмірі 133 345,56 грн., а також моральні страждання розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, становить 400 000,00 грн. Просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 133 345,56 грн. та моральну шкоду в розмірі 400 000,00 грн.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, підтвердили зазначені в ньому обставини, просили задовольнити позовні вимоги.
Обвинувачений та його захисник позов визнали частково, не заперечували проти стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди в повному обсязі - 133 345,56 грн., але вважали, що розмір компенсації моральної шкоди завищено. ОСОБА_7 не заперечував проти стягнення з нього на відшкодування моральної шкоди 50 000,00грн., тому що більше він сплатити не може через невеликі доходи.
Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази на підтвердження розміру моральної шкоди, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вище встановлено судом, ОСОБА_7 20.03.2020 р., приблизно о 01:45 год, перебуваючи на відстані приблизно 15 м від будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з мотивів помсти за образливі слова, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та бажаючи їх настання, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи у руці предмет, схожий на металевий куток, наніс ним один удар в ліву лобно-скроневу ділянку голови ОСОБА_5 , який в цей час стояв напроти нього. Внаслідок цього удару ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження - відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, у вигляді забійної рани лівої лобної ділянки (лобно-скронево-тім`яної); вдавленого проникаючого багатоуламкового перелому лобної та скроневої кісток з ліва з переходом на основу черепу; множинних вогнищ геморагічного забою лівої лобної, скроневої, тім`яної часток головного мозку; внутріщньомозкової гематоми лівої лобно-скроневої часток; посттравматичного субарахноїдального крововиливу.

На лікування зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 витратив 133 345,56 грн., що визнав в судовому засіданні ОСОБА_7 , тому докази, що підтверджують розмір таких витрат, судом не досліджувались.
Крім того, внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілий зазнав моральної шкоди, яка полягає у моральних переживаннях внаслідок ушкодження його стану здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми через тривале лікування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи характер та обсяг страждань, які зазнав потерпілий, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого кошти на відшкодування моральної шкоди.
При цьому, суд враховує, що згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Пунктом 10 цієї Постанови також визначено, що розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина).
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що на теперішній час він працює і має незначний місячний дохід в розмірі 4 800,00 грн., про що свідчить трудовий договір від 17.08.2020 р. (а.с. 75-78).
Суд вважає суму в розмірі 400 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди завищеною, тому задовольняє позов частково та стягує з обвинуваченого на користь потерпілого 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої нанесенням тяжкого тілесного ушкодження.
Визначаючи розмір такого відшкодування суд враховує, що суду не було надано жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин, як щоденні думки та спогади потерпілого про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, знервованість, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності, що негативні психологічні переживання вплинули на його загальний стан здоров?я, що проявляється в оніміння кінцівок.
Виписка з історії хвороби ОСОБА_5 від 24.04.20 № 98403/100949/501/502 (а.с. 109-111) не підтверджує вказані вище обставини, а інших доказів суду не було надано.
Є також безпідставним посилання на необхідність додаткових витрат для проведення операцій в майбутньому, оскільки суд відшкодовує збитки, які особа зазнала на момент розгляду справи. В разі зазнання таких трат в майбутньому, потерпілий має змогу повторно звернутись до суду з відповідним позовом.
Керуючись ч. 1 ст. 121, ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -
у х в а л и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (П?ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 03 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, зобов`язавши його:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 суд залишає у виді особистого зобов?язання до набрання вироку законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 133 345,56 грн. (сто тридцять три тисячі триста сорок п`ять гривень 56 коп.) на відшкодування матеріальної шкоди і 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після залишення вироку без змін судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1