ЄУН № 336/992/20
пр. № 1-кп/336/875/2020
ВИРОК
Іменем України
24 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження № 000268 від 25.01.2020 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2020 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2020 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
25 січня 2020 року приблизно о 15.35 годині ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу з торгівельної полиці викрав належні ФОП ОСОБА_4 дві машинки для стрижки волосся IGemei GM809 вартістю 214 гривень за кожну, загальною вартістю 428 гривень, які сховав під куртку та попрямував до виходу з магазину, пройшовши касову зону, вчинивши таким чином усі дії для завершення крадіжки, однак, не довів свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем магазину.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи, що його вчинила.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, що стало підставою для розгляду судом кримінального провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його визнання вини у скоєнні злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі двічі протягом 2020 року, характер скоєного кримінального проступку, розмір завданої шкоди, відсутність відомостей про наявність у обвинуваченого джерела доходів, що у свою чергу не надає можливостей для призначення покарання у вигляді штрафу, суд приходить до висновку про те, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді громадських робіт, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Цивільного позову в ході досудового розслідування чи судового розгляду не заявлялось, відомостей про витрати на залучення експертів суду не надано, тож судом не вирішуються питання про стягнення витрат на залучення експертів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.

В порядку ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2020 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази дві машинки для стрижки волосся IGemei GM809, передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути ФОП ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1