УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000767 від 21.04.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000767 від 21.04.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що Слідчим управління Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 21.04.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, діючи спільно, умисно, із невстановленим слідством особами, використовуючи при цьому реквізити підприємства з ознаками «фіктивності» ТОВ «Пентан опт», налагодили схему по ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах та привласненню і розтраті бюджетних коштів.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Пентан опт» має відкриті рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в АТ АКБ «КОНКОРД».

Постановою прокурора від 17.12.2020 року грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000767.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказане майно має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням про накладення арешту на грошові кошти у сумі 16 926 801 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Слідчим управління Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 21.04.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні прокурор пов`язує необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000767, а також відшкодування збитків завданих державі.

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів, так як прокурором ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні № №0000767, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України (дослідження факту ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), в рамках якого подане клопотання.

Постанова про визнання вказаного майна речовими доказами не мотивована, є формальною, прокурор не вказав в своєму рішенні, за якими ознаками вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що грошові кошти є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором не доведено, що зазначене вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні №0000767, та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131,132, 167, 169, 170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000767 від 21.04.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя