Справа № 357/4230/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в ході розгляду у закритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 152 ч.1, 130 ч.1 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 153 ч.1 КК України, відносно яких застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 152 ч.1. 130 ч.1 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 153 ч.1 КК України. Відносно обвинувачених застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 30 серпня 2020 р.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, а саме необхідністю допиту свідків обвинувачення, які в судове засідання не з`явилися, значним завантаженням судді розглядом інших кримінальних проваджень, виконанням роботи слідчим суддею.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , мотивоване тим, що вони обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, відносно кожного із них продовжують існувати ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вони не мають міцних соціальних зв`язків, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків. ОСОБА_5 вчинив нові злочини в період іспитового строку.

Представник потерпілої згідний із прокурором.

Захисник, обвинувачений ОСОБА_5 заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначають, що прокурором не доведено продовження існування ризиків на які він посилається, не доведено, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виковання ним процесуальних обов`язків. Просять змінити запобіжний захід обвинуваченому із тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Захисник, обвинувачений ОСОБА_6 заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначають, що прокурором не доведено продовження існування ризиків на які він посилається. Просять змінити запобіжний захід обвинуваченому із тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вони згідно обвинувального акта обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив нові злочини в період іспитового строку, відносно кожного із них продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України: а саме: незаконно впливати на потерпілу, а відносно ОСОБА_5 також ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що він згідно обвинувального акта раніше судимий, інкриміновані йому злочини вчинив в період іспитового строку.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисників, обвинувачених про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням його під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що стороною захисту не надані докази, документи, які б свідчили про істотні зміни, що відбулися із час обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не надано також документи, які б свідчили про неможливість продовження тримання обвинувачених під вартою.

Суд визнає, що інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 371 ч.2 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснює судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,331,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 45 днів, до 03 жовтня 2020 р.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 45 днів, тобто до 03 жовтня 2020 р.

У задоволенні клопотання захисників, обвинувачених про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1