Справа № 344/6076/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/842/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді у провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002235 від 03.10.2019 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

15 червня 2020 року прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на 60 днів.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2020 року частково задоволено клопотання прокурора та продовжено до 28 серпня 2020 року включно дію застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, з визначеним розміром застави відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2020 року. Продовжено строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків на 60 днів, тобто до 28 серпня 2020 року включно.

Своє рішення суд мотивує тим, що тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинувачених, зважаючи на суспільний інтерес, який привелює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст.3 Конституції України, а тому виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки вони є співмірними і доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
На ухвалу суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану ухвалу в частині продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 та постановити нову, якою відмовити у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та звільнити його з під-варти судового засідання.

В обґрунтування вимог передбачених в апеляційній скарзі покликається на те, що дана ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 є необґрунтованою та такою, що грубо порушує законні права та інтереси ОСОБА_7 , а підставами для скасування зазначеної ухвали є істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства при її постановленні. Вказує, що в ухвалі суду першої інстанції не зазначено, які саме ризики існують і чим обґрунтовуються, що саме є перешкодою до застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім цього, суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та не вивчив майновий стан підзахисного, можливість та помірність внесення визначеного розміру застави. Звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки в місті його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, зокрема бабусі, яка потребує постійного догляду через незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, то згідно із ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, продовжений ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки в місті його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, зокрема бабусі, яка потребує постійного догляду через незадовільний стан здоров`я є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід ОСОБА_7 залишити без змін залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4