Справа № 391/245/20
Номер провадження 1-кп/383/105/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000025 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191 КК України, ч.1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянин України, уродженець станції Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191 КК України, ч.1 ст.366 КК України.
Ухвалою суду від 25.05.2020 року кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.
19.06.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 до суду надав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання мотивує тим, що при складанні слідчим обвинувального акту в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не повною мірою розкрита суб`єктивна та об`єктивна сторона інкримінованих йому кримінальних діянь. Так, обвинувальний акт не містить зазначення часу і місця вчинення кримінальних правопорушень, містить необґрунтовані та бездоказові припущення. Крім цього, обвинувальний акт не скріплений печаткою, що унеможливлює його використання як офіційного документа на якому ґрунтується державне обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення. Вказує, що викладені обставини невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні вимогам ч.ч.2,4 ст. 291 КПК України у контексті приписів ст.ст. 2, 7-9, 22-23, 110, 283 КПК України за своєю сукупністю є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи безсторонності та неупередженості кримінального обвинувачення, порушують принципи рівноправності та змагальності сторін, що унеможливлює призначення до судового розгляду даного обвинувального акту. В клопотанні наголошує на тому, що відповідно до принципу презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого).
В судовому засіданні обвинувачений подане клопотання підтримав та просив обвинувальний акт повернути прокурору.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Просить суд у задоволенні клопотання відмовити та призначити справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та клопотання обвинуваченого про його повернення, приходить до наступних висновків.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Таким чином, підставами для повернення обвинувального акту прокурору є його невідповідність нормам процесуального права та передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При цьому, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченому у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000025 від 07.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191 КК України, ч.1 ст. 366 КК України, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом ч.2 ст. 291 КПК України всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у даному кримінальному провадженні, зазначені у його тексті прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення. У реєстрі матеріалів до обвинувального акту прокурором викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, суд вважає, що наведені у клопотанні обвинуваченого доводи щодо невідповідності обвинувального акту не є підставами, у розумінні ст. 291 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору. Ці обставини мають бути предметом перевірки під час розгляду справи по суті судом.
Щодо твердження обвинуваченого, що обвинувальний акт не скріплений печаткою та унеможливлює його використання як офіційного документу на якому ґрунтується обвинувачення суд зазначає наступне.
В ч.3 ст.291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він його склав самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.
Таким чином, під час підготовчого провадження суд не вбачає порушень вимог ст. 291 КПК України, які б давали безумовні підстави для висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.
Керуючись ст.110, 314, 291, 293, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000025 від 07.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191 КК України, ч.1 ст. 366 КК України відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1