Справа № 202/6592/20
Провадження № 1-кс/202/7769/2020
УХВАЛА
06 листопада 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000691 від 14.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,12 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, щоприблизно на початку серпня 2020 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування не вдалось можливим встановити, між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з однієї сторони та ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку,під час якої ОСОБА_11 були спричиненні тілесні ушкодження.

На вказаному підґрунті між братами ОСОБА_13 та братами ОСОБА_14 склалася довготривала конфліктна ситуація.

Так, 14.09.2020 року з метою вирішення вище вказаної конфліктної ситуації ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ще не менше 6 невстановленими в ході досудового розслідування особами прибули на автомобілях ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , «Део Ланос», НОМЕР_3 , до будинку № 25 А по вулиці Мистецька у м. Нікополі Дніпропетровської області, де автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , від`їхав у кінець вулиці, а автомобілі «ДеоЛанос», д.н.з. НОМЕР_2 , «ДеоЛанос», НОМЕР_3 , розташувались неподалік від вказаного місця по вулиці Довгалівській у м.Нікополі Дніпропетровській області у яких знаходились вище вказані особи.

14.09.2020 року приблизно о 04.30 годині ОСОБА_6 , ОСОБА_12 на автомобілі марки «Шевроле Авео», НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 за усною домовленістю напередодні події з одним із братів « ОСОБА_13 » прибули на раніше обумовлене місце, а саме на вулицю Мистецьку у м. Нікополі Дніпропетровської області. В цей час, помітивши автомобіль марки «Шевроле Авео», особи які перебували в автомобілі ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , на значній швидкості почали руху бік автомобіля «Шевроле Авео», НОМЕР_4 , та біля будинку № 25 А по вул. Мистецькій у м Нікополі Дніпропетровської області здійснили з ним лобове зіткнення. Після вказаного, особи які перебували в автомобілях «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , «Део Ланос» НОМЕР_3 , заблокували проїзд автомобілю «Шевроле Авео», НОМЕР_4 , позаду нього, та з вище вказаних автомобілів вийшло не менше 10 осіб, серед яких перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

В цей час у ОСОБА_12 та ОСОБА_6 виник єдиний злочинний намір на умисне вбивство двох осіб, тобто на протиправне позбавлення життя потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_12 дістав вогнепальну зброю, яку мав при собі та здійснив один постріл в бік ОСОБА_9 , чим спричинив останньому, згідно довідки № 494 від 14.09.2020 тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани шиї з ушкодженням гортані та трахеї, проникаючого вогнепального кульового поранення шиї.

Після чого ОСОБА_9 , отримавши вогнепальне ушкодження, почав відходити із лінії ведення вогню, а ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_12 продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру направленого на умисне вбивство двох осіб, тобто на протиправне позбавлення життя потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , за попередньою змовою групою осіб, з особисто неприязних мотивів, продовжили здійснювати постріли із невстановленої вогнепальної зброї в бік потерпілих, чим заподіяли ОСОБА_15 , згідно довідки № 495 від 14.09.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді множинних ран органів грудної порожнини, проникаючого вогнепального поранення правої верхньої кінцівки і грудної клітини.

В цей час, з метою особистої безпеки, невстановлені слідством особи, почали застосовувати невстановлену зброю травматичної дії, а саме здійснювали хаотичні постріли в бік автомобіля «ШевролеАвео», НОМЕР_4 , в якому перебували ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , застосовуючи при цьому також сльозогінний газ та будівельні молотки, якими намагались пошкодити автомобіль «ШевролеАвео», НОМЕР_4 , з метою перешкоджання подальшого його руху. В цей час ОСОБА_10 побачив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_15 заподіяно тілесні ушкодження та з метою надання останнім медичної допомоги, він перемістив їх до автомобіля марки «Део Ланос» НОМЕР_2 , на якому доставив потерпілих до приймального відділення Нікопольської міської лікарні № 1, яка розташована за адресою: м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ 2 А, де ОСОБА_9 та ОСОБА_15 від отриманих вогнепальних поранень померли на місці.

14.09.2020 року за вказаним фактом СУ ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за №0000691 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч.2 ст.115 КК України.

14.09.2020 року СУ ГУНП перекваліфіковано склад злочину на п.п. 1,12 ч.2 ст. 115 КК України.

14.09.2020 року за вчинення вказаного злочину, відповідно до ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.09.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч.2 ст.115 КК України, а саме у скоєнні умисного протиправного заподіяння смерті (вбивства) двох осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

16.09.2020 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12.11.2020 включно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_12 підтверджується протоколами оглядів та обшуків, протоколами допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання тощо.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, втік з місця події, повідомлена йому підозра ґрунтується на показах свідків.

Вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

У зв`язку з цим просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000691 від 14.09.2020 року.
14 вересня 2020 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15 вересня 2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 листопада 2020 року включно.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000691 від 14 вересня 2020 року до чотирьох місяців, тобто до 15 січня 2021 року.
03 листопада 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_6 чи правової кваліфікації інкримінованого діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що на сьогодні наявні достатні підстави вважати, що він може бути причетним до вчинення злочину, внаслідок якого завдано смерть двом особам, а саме ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , оскільки на нього вказує свідок ОСОБА_16 як особу, яка після пострілів втікала з місця події.

Крім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

З приводу доведення існування ризиків зазначених слідчим у клопотанні, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, зберігаються, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою. Проте в ході розгляду даного клопотання ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України свого підтвердження не знайшов.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що зазначені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та мотивованими.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який хоча й позитивно характеризується, має малолітню дитину, місце проживання, проте це не спростовує ризик його можливого переховування від органу досудового розслідування, оскільки в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому його підозрюють, в сукупності з іншими обставинами: відсутністю стійких соціальних зв`язків такого ступеня, які б слугували для нього струмуючим фактором і могли забезпечити його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, наслідків правопорушення у вигляді смерті двох осіб та викликаного ним суспільного резонансу, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 продовженню строком на 60 діб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України, строком на 60 діб, до 04 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1