печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

захисника адвоката: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

захисника адвоката: ОСОБА_6 ,

перекладача: ОСОБА_7 ,

особи щодо якої прийнято рішення про екстрадицію: ОСОБА_8 ,

прокурора: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисників особи, стосовно якої прийнято рішення про екстрадицію, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), на постанову Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію), -

ВСТАНОВИВ:
Захисники особи, стосовно якої прийнято рішення про екстрадицію, адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), звернулись до слідчого судді зі скаргою на постанову Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію).

В обґрунтування скарги адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зазначають, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки наявні обставини, які виключають можливість видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) запитуючій стороні.

Захисники зазначають, що за дорученням Генеральної прокуратури від 27.09.2019 року перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі особи ОСОБА_8 , здійснювала Прокуратура Вінницької області. Станом на час прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) звернувся з заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та на сьогодні тривають процедури оскарження за результатом таких звернень.

Так, 25.09.2019 року ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) звернувся до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням УДМС України у Вінницькій області від 02.01.2020 року відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту за заявою ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ). Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 року, відмовлено в задоволенні позову громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 1 від 02.01.2020 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та зобов`язання відповідача прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В подальшому, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.08.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за заявою представника позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року за позовом громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. Крім того, ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) звернувся до Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 року.

Таким чином, звернення ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) з касаційною скаргою та заявою про перегляд за нововиявленими обставинами у адміністративній справі за позовом громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, прийняття їх до розгляду, свідчить про те, що станом на день винесення оскаржуваної постанови відсутній остаточний розгляд заяви від 25.09.2020 року про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ).

Також, ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) 01.07.2020 року повторно звернувся до УДМС України у Вінницькій області з заявою про визнання його біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, у зв`язку з обставинами, які є новими та не існували на момент прийняття рішення від 02.01.2020 року. В подальшому, ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про оскарження бездіяльності УДМС у Вінницькій області та станом на день винесення оскаржуваної постанови відсутній остаточний результат розгляду вказаного позову.

Крім того, постанова Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію) не містить жодного зазначення про результати проведеної екстрадиційної перевірки та прийнятий висновок, а при проведенні екстрадиційної перевірки Прокуратурою Вінницької області не були враховані всі відомості, надані ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), зокрема, щодо участі останнього в АТО/ОСС та його належну поведінку, що свідчить про неповноту та необ`єктивність екстрадиційної перевірки.

Відтак, на момент прийняття прокурором постанови існували обставини, що виключають видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) іноземній державі, та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 27 та ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Протокольною ухвалою слідчого судді від 09.10.2020 року до матеріалів даного провадження на час розгляду скарги долучено матеріали екстрадиційної перевірки (наглядове провадження) у 8 томах.

Захисники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа щодо якої прийнято рішення про екстрадицію, ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали вимоги скарги з викладених у ній підстав та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала , посилаючись на те, що станом на день прийняття оскаржуваної постанови не існувало обставин, які перешкоджали видачі особи, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Вислухавши думку захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особи щодо якої прийнято рішення про екстрадицію, ОСОБА_8 в обґрунтування скарги, пояснення прокурора, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як визначено у п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Аналіз наведеної норми свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.

Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.

Отже, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі, та прийняття рішення за відповідним запитом.

Згідно ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Слідчим суддею встановлено, що постановою Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_12 про видачу особи (екстрадицію) від 28.08.2020 року видано до Сполучених Штатів Америки громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених розділами 1544, 1542 та 2, 1546(а) та 2, 371, 1028А(а)(1) та 2, & 1951(а), && 1951(а) та 2, & 924 (с)(1)(А)(ііі) та (о), & 924 (с)(1)(А)(ііі), (j)(1) та 2, & 956(а)(1), & 960 глави 18, розділом 408 (а)(7)(В) глави 42 Кодексу законів Сполучених Штатів Америки.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 541 КК України, екстрадиційна перевірка це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

За дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) до США, проводилась прокуратурою Вінницької області.

Як визначено у ч. 1 ст. 554 КПК України, отримавши запит про міжнародну правову допомогу від запитуючої сторони, уповноважений (центральний) орган України розглядає його на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів або міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Так, у провадженні правоохоронних органів США перебувають три кримінальні справи стосовно громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Феєтвіль, Північна Кароліна, Сполучені Штати Америки, документованого 28.05.2015 року паспортом громадянина США № НОМЕР_1 .

У кримінальній справі № CR-19-00666-PHX-SPL(JZB) Федеральним окружним судом США по округу Арізона 06.06.2019 року видано ордер на арешт ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) по обвинуваченню за вчинення злочину, передбаченого розділом 1544 глави 18 Кодексу законів США (Протиправне використання паспорта).

У кримінальній справі № 5:19-CR-331-1BO(4) Федеральним окружним судом США по Східному округу штату Північна Кароліна 20.08.2019 року видано ордер на арешт ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) по обвинуваченню за вчинення злочинів, передбачених розділом 371 (Злочинна змова з метою здійснення махінації з паспортом), розділом 1542 та 2 (Махінація з паспортом та надання допомоги та сприяння злочинній діяльності), розділом 1028А(а)(1) та 2 (Викрадення персональних даних з обтяжуючими обставинами та надання допомоги та сприяння злочинній діяльності), розділом 1546(а) та 2 (Махінації та протизаконне використання віз, дозволів та інших документів та надання допомоги та сприяння злочинній діяльності) глави 18 Кодексу законів США, розділом 408(А)(7)(В) глави 42 Кодексу законів США (Фіктивне подання номеру соціального забезпечення).

У кримінальній справі № 2:19-mj-1098-1NPM Окружним судом США у Центральному окрузі штату Флориди 18.08.2019 року видано ордер на арешт ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених § 1951 (а), §§ 1951 (а) та 2 (Змова з метою перешкоджання господарській діяльності з застосуванням насильства; перешкоджання господарській діяльності з застосуванням насильства), § 924 (с)(1)(А)(ііі) та (о), § 924 (с)(1)(А)(ііі) (])(1) та 2 глави 18 Кодексу законів США (Змова з метою використання вогнепальної зброї під час скоєння злочину із застосуванням насильства; використання та здійснення пострілу з вогнепальної зброї під час та у зв`язку із застосуванням насильства, що призвело до смерті людини).

В подальшому, у справі № 28:19-сr-150-FtМ-38NРМ складений уточнений обвинувальний висновок та Федеральним Окружним судом США Центрального округу штату Флориди 04.12.2019 видано ордер на арешт ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) по обвинуваченню, як у вчиненні вищезазначених злочинів, так і двох додаткових кримінальних правопорушень: за § 956 (а) (1) (Участь у злочинній змові з метою вбивства, викрадення та нанесення тяжких тілесних ушкоджень іншим особам у закордонній країні та порушення положень «Закону про нейтральність», що кваліфікується, як злочин, згідно § 960 глави 18 Кодексу законів США (Фінансування та участь у військових експедиціях проти закордонної держави).

27.09.2019 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів США про видачу ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів та проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), в порядку ст. 587 КПК України, доручено прокуратурі Вінницької області.

Екстрадиційною перевіркою встановлено, що ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем міста Феєтвіль, Північна Кароліна, Сполучені Штати Америки, документований 28.05.2015 року паспортом громадянина США № НОМЕР_1 .

Інкриміновані ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 262, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 5, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 1,4 ст. 447 КК України, які є особливо тяжкими злочинами та є екстрадиційними.

Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) до кримінальної відповідальності за вчинені злочини не сплинули.

Крейг ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) до кримінальної та адміністративної відповідальності на території України не притягувався.

25.09.2019 року ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) звернувся до УДМС України у Вінницькій області із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду вказаної заяви УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крейг ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) оскаржив зазначене рішення УДМС України у Вінницькій області оскаржив в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 року, в задоволенні позову громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 1 від 02.01.2020 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та зобов`язання відповідача прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відмовлено.

01.07.2020 року ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) звернувся до УДМС України у Вінницькій області з повторною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та 10.07.2020 року йому надано відповідь про відмову у прийнятті повторного звернення.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

16.07.2020 року до Прокуратури Вінницької області надійшло повідомлення захисника ОСОБА_4 про намір оскаржувати в касаційному порядку рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

19.08.2020 року Прокуратурою Вінницької області направлено до Офісу Генерального прокурора висновок та матеріали естрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ).

Отже, постанова Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію) прийнята законно та обґрунтовано, не порушуючи вимоги ч. 4 ст. 590 КПК України.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року відмовлено в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року в адміністративній справі № 120/192/20-а та залишено відповідне судове рішення в силі.

Також, ухвалою Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2020 року залишено без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 року, а в подальшому ухвалою Верховного Суду від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої станом на день розгляду справи триває.

Щодо доводів захисників про неповноту проведення екстрадиційної перевірки слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 КПК України, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію), відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати проведену перевірку неналежною та незаконною.

Таким чином, станом на час прийняття Начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 постанови про видачу особи (екстрадицію) від 28.08.2020 року, відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, відтак, постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу захисників особи, стосовно якої прийнято рішення про екстрадицію, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), на постанову Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію) слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 393, 532, 541, 589, 590, 591 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу захисників особи, стосовно якої прийнято рішення про екстрадицію, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), на постанову Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію), залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення прокурором, особою, щодо якої прийнято рішення, її захисником чи законним представником.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1