Справа № 642/542/20
№ провадження 1-кп/646/587/2020
У Х В А Л А

13.07.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

запасних присяжних ОСОБА_6 ,

за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

законних представників обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001637 від 04.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , посилаючись на те, що на даний час ризики, визначені в ухвалі слідчого судді від 15.08.2019 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, і які можуть реально настати, якщо обвинуваченому ОСОБА_12 буде змінено запобіжний захід. Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_12 , опинившись на свободі, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку свідків та переховуватись від суду, у зв`язку із чим він може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, неповнолітній ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, вина неповнолітнього ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку сторони обвинувачення, підтверджується у тому числі і показами свідків, особисто відомих обвинуваченому, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні (п. З ч. 1 ст. 177 КПК України). Характер та фактичні обставини інкримінованого неповнолітньому ОСОБА_12 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. При ініціюванні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення виходить з того, що судове рішення, зокрема про обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У даному випадку наявний суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції». На даний час будь - які дані про зміну обставин, які були підставою для застосування ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які б перешкоджали продовженню дії застосовного запобіжного заходу та не виправдовували подальше тримання обвинуваченого під вартою, відсутні.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник клопотання прокурора підтримали у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_12 заперечував проти продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , вважав, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, не існують на протязі всього розгляду справи, ОСОБА_12 вважається невинуватим у вчиненні злочину, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Подав клопотання від обвинуваченого ОСОБА_12 щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Законні представники неповнолітнього підтримали думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обвинувачений ОСОБА_12 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 15 років. Обставини, в яких підозрюється ОСОБА_12 , його особистість підтверджують наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи не змінились та продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою ухилення від відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які в судовому засіданні на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, не допитані.

Суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості, суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою.

Суд відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 196, 205, 331 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 терміном до 60 днів, тобто до 11.09.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 15.07.2020 р.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2