Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3802/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/3802/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2020 року, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та покарання, призначене ОСОБА_7 вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2013 за ст.185 ч.1 КК України у виді 2 років позбавлення волі, приведено у відповідність до ст.185 ч.1 КК України в редакції Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII та замінено на покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст.152 ч.2, 153 ч.2, 121 ч.1, 185 ч.1 КК України, визначено за правилами ст.70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2013 покарань за ст.152 ч.2 КК України у виді 9 років позбавлення волі, 153 ч.2 КК України в виді 6 років позбавлення волі, 121 ч.1 КК України у виді 7 років позбавлення волі та заміненого покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 4 роки обмеження волі у виді позбавлення волі строком на 13 років.

Строк відбування покарання обчислено з 15 квітня 2013 року з врахуванням зарахованого ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.04.2016 строку попереднього ув`язнення з 15.04.2013 року по 24.12.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що призначене засудженому ОСОБА_7 покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на даний час не передбачено санкцією нового закону, призначене покарання має бути приведено до виду більш м`якого покарання, встановленого санкцією нового закону, а саме обмеження волі, розмір якого, враховуючи положення ст.72 ч.1 п.б КК України, визначається в розмірі 4 років, що не впливає на вид та розмір остаточного покарання, визначеного вказаним вироком.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить роз`яснити йому вище зазначену ухвалу суду першої інстанції. При цьому, зазначає, що цією ухвалою було змінено вирок за ч.1 ст.185 КК України з 2-х років позбавлення волі на 4-и роки обмеження, тому на даний час строк його покарання складається з двох видів покарання позбавлення та обмеження волі. Посилаючись на це просить обчислити, виходячи з загального строку призначеного йому покарання 13 років позбавлення волі, коли в нього закінчується строк позбавлення волі та починається строк покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вищезазначені вимоги КПК України судом першої інстанції дотриманні.
Встановлено, що ОСОБА_7 відбуває кримінальне покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2013 за ст.152 ч.2, 153 ч.2, 121 ч.1, 185 ч.1, 70 КК України у виді 13 років позбавлення волі.
Відповідно до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2013 за ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_7 було призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.
Судом в врахуванням вказаних вимог кримінального закону пом`якшено ОСОБА_7 вид покарання за ч.1 ст.185 КК України, що перевищує санкцію нового закону, з врахуванням норм п.б ч.1 ст.72 КК України, до 4 років обмеження волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання визначено за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.121, ч.1 ст.185 КК України, шляхом часткового складання призначених вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2013 покарань за ст.152 ч.2 КК України у виді 9 років позбавлення волі, 153 ч.2 КК України в виді 6 років позбавлення волі, 121 ч.1 КК України у виді 7 років позбавлення волі та заміненого покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 4 роки обмеження волі, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислено з 15 квітня 2013 року, з врахуванням зарахованого ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.04.2016 строку попереднього ув`язнення з 15.04.2013 року по 24.12.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, апеляційним судом не встановлено, суд першої інстанції діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, ухвала суду щодо призначеного остаточного покарання є цілком зрозумілою за відсутності обставин, що перешкоджають її належному виконанню, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та покарання, призначене ОСОБА_7 вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25.10.2013 за ст.185 ч.1 КК України у виді 2 років позбавлення волі, приведено у відповідність до ст.185 ч.1 КК України в редакції Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :