Справа № 359/4879/20
Провадження № 1-кп/359/575/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонним суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглядаючи у судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з повною технічною фіксацією клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах обвинувального акта, який внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000818 від 07.04.2020, що надійшов до суду відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоандріївка Семфиропольського р-ну Кримської обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.127, ч.2 ст.162, ч.2 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :
Під час судового засідання було встановлено, що ухвалою судді від 07.07.2020, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , за клопотанням прокурора продовжено на два місяці, та який закінчується 05.09.2020, а судовий розгляд до цієї дати завершити неможливо, оскільки повний порядок розгляду кримінального провадження триває.
За наведеного вище прокурор Бориспільської місцевої прокуратури надав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та середньої тяжкості злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Він не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, постійного місця проживання на території Київської області немає, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де не проживає, а проживав спільно з потерпілою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду. Так з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 та інших свідків. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що потерпіла ОСОБА_7 надала заяву, в якій зазначила про загрозу життю своєї матері та сина з боку обвинуваченого, а також про необхідність ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, оскільки вона вважає, що останній буде здійснювати на неї фізичний та психологічний тиск з метою зміни показань.

При цьому прокурор зауважив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу заперечував. Просив суд змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із тримання під вартою.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Вважають дане клопотання не є обґрунтованим Просили суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який, а саме особисте зобов`язання.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177, 178 цього Кодексу.
Так, згідно з п. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілу, свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
За п. 2, п. 4 та п. 5 ст. 178 цього Кодексу суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.
Встановлено, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати. З огляду на ці обставини у суду є підозри, що після звільнення обвинуваченого з-під варти він буде переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Належні докази можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, суду не надано.
З цього приводу суд також враховує, що у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційно не працевлаштований, не одружений, постійного місця проживання не має та у останнього відсутні можливості матеріального забезпечення, що свідчить про ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень - злочинів.
Таким чином, суд немає підстав, визначених КПК України, для застосування іншого більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки указані вище ризики не змінились та продовжують існувати і на даний час.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Встановлено, що забезпечення кримінального судочинства та правопорядку становить суспільний інтерес, який має превалююче значення та виправдовує обрання, у цьому зв`язку, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним вище ризикам, з урахуванням встановлених судом обставин та особу обвинуваченого.
Суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку, оскільки розгляд кримінального провадження тільки розпочато, триває стадія судового слідства, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки суспільний інтерес, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи.
З огляду на це суд вважає доцільним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.331 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 26.10.2020.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено о 8:45 год. 01.09.2020.

Головуючий суддя ОСОБА_1