Номер провадження: 11-кп/813/738/21
Номер справи місцевого суду: 509/4055/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.06.2020 року по кримінальних провадженнях № 0000214 від 14.08.2017 р. та № 0000112 від 22.05.2017 р. відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Трояни, Кілійського району Одеської області, гагауза, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вироком також засуджено ОСОБА_8 , вирок стосовно нього не оскаржується.

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки ;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки ;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, 22 травня 2017 року, приблизно о 09:00 год., Молдован, умисно, із корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, спільно за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, на автомобілі марки «BMW -530», д/н « НОМЕР_1 » прибули на територію ТОВ «Промтоварний ринок», розташованого за адресою: вул. Базова, 20 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області СТРП № 1, де приблизно о 09:55 год., за заздалегідь розподіленими ролями між собою, відповідно до яких, особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою мобільного телефону під приводом обміну валюти, зв`язалась з потерпілою ОСОБА_12 , у якої раніше неодноразово проводила обмін валюти, домовилась про зустріч з потерпілою 22.05.2017 р. на території ТОВ «Промтоварний ринок», розташованої за адресою: вул. Базова, 20 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області СТРП № 1 біля приміщення туалету № 10.
В цей же день, приблизно о 10:00 год., потерпіла ОСОБА_12 за попередньою домовленістю з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, підійшла до приміщення туалету № 10, розташованого на території ТОВ «Промтоварний ринок», де до неї під`їхав автомобіль марки «BMW -530» д/н « НОМЕР_1 », під керуванням особи, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, в салоні якого на задньому пасажирському сидінні знаходився Молдован, який запросив потерпілу ОСОБА_12 присісти на заднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля для проведення обміну валюти, на що остання погодилась та присіла на заднє пасажирське сидіння вказаного транспортного засобу, після чого, Молдован, діючи умисно, за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, згідно розподілених ролей, дочекавшись коли потерпіла опиниться в салоні автомобіля, шляхом ривка, відкрито викрав сумку ОСОБА_12 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 52000 грн., після чого, виштовхав потерпілу із салону автомобіля, та разом особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, на вказаному транспортному засобі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 52000 грн.
Крім цього, 06.07.2017 р., приблизно о 08:00 год., Молдован, повторно, умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких, останній, перебуваючи біля автобуса марки «Мерседес 03034» д/н НОМЕР_2 , який був припаркований на території ТОВ «Промтоварний ринок», представився водію зазначеного автомобіля ОСОБА_13 вантажником, який повинен забрати товар з автомобілю, тим самим ввівши останнього в оману, у зв`язку з чим останній передав ОСОБА_14 вантаж у виді головних уборів за нібито вказівкою власника товарної продукції потерпілого ОСОБА_15 .
В подальшому, ОСОБА_14 , діючи умисно, заволодівши шляхом обману товарною продукцією у виді весняних трикотажних шапок фірми «Klimani» в кількості 602 одиниці вартістю 65 грн. за одиницю, на загальну суму 39130 грн., що належить потерпілому ОСОБА_15 , дочекався ОСОБА_7 з вантажним візком, на який вони разом завантажили зазначену товарну продукцію, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на свій власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 39130 грн.
Крім того, 20 липня 2017 року, о 09:30 год., Молдован, умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , обидва повторно, заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких, останній, перебуваючи біля торгівельного контейнера АДРЕСА_3 , шляхом обману, представився вантажнику потерпілому ОСОБА_16 водієм автомобіля марки «Мерседес-Бенц», у зв`язку з чим останній передав ОСОБА_14 один полімерний мішок, в якому знаходилися : мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GITI»19119 в корпусі чорного кольору з серійним номером НОМЕР_3 , вартістю 3000 грн., товарна продукція у виді жіночих суконь в кількості 56 одиниць, вартістю 450 грн. за одиницю, куртки чоловічі в кількості 2 одиниці, вартістю 1500 грн. за одиницю, халати махрові в кількості 3 одиниць, вартістю 250 грн. за одиницю, нижня білизна в кількості 30 одиниць, вартістю 60 грн. за одиницю, майки в кількості 30 одиниць, вартістю 75 грн. за одиницю, ковдра в кількості 2 одиниць, вартістю 650 грн. за одиницю, взуття у виді кросівок в кількості 5 одиниць, вартістю 640 грн. за одиницю, а всього, на загальну суму 40500 грн. нібито для подальшого перевезення ним вказаного товару до м. Генічеськ. Після чого, ОСОБА_14 , шляхом обману, заволодівши вказаним майном дочекався ОСОБА_7 з вантажним візком, на який вони разом завантажили зазначений товар, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на свій власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 40500 грн.
Також, 24 липня 2017 року, о 07:00 год., Молдован, умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , обидва повторно, заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких, останній, перебуваючи біля мікроавтобуса д/н НОМЕР_4 , припаркованого на парковці «Харківський майданчик», на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою : АДРЕСА_4 , шляхом обману, представився вантажнику ОСОБА_17 водієм вказаного автомобіля, у зв`язку з чим останній передав ОСОБА_14 три картонні коробки, в яких знаходилась товарна продукція у вигляді гаманців, жіночих та чоловічих сумок фірми «Balisa» для нібито подальшого перевезення товару до м. Рівне. Таким чином, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_14 заволодівши шляхом обману товарною продукцією у вигляді гаманців фірми «Balisa» в кількості 800 одиниць, з яких: 105 одиниць вартістю 104 грн. за одиницю, 80 одиниць вартістю 143 грн. за одиницю, 25 одиниць вартістю 156 грн. за одиницю, 100 одиниць вартістю 91 грн. за одиницю, 80 одиниць вартістю 78 грн. за одиницю, 150 одиниць вартістю 52 грн. за одиницю, 100 одиниць вартістю 39 грн. за одиницю, 120 одиниць вартістю 46 грн. за одиницю, 40 одиниць вартістю 49 грн. за одиницю, 50 одиниць вартістю 33 грн. за одиницю, загальною вартістю 57880 грн., а також жіночих сумочок-клатч фірми «Balisa» в кількості 50 одиниць, вартістю 40 грн. за одиницю на загальну суму 2000 грн., а всього, шляхом обману заволодів майном на загальну суму 59880 грн., яке належить потерпілій ОСОБА_18 , після чого, згідно попередньої домовленості, дочекався ОСОБА_7 з вантажним візком, на який вони разом завантажили товар, з яким з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на свій власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму гривень 59880 грн.
14 серпня 2017 року, приблизно о 07:30 год., ОСОБА_8 , умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , обидва повторно, заздалегідь розподіливши між собою ролі, згідно яких, останній, перебуваючи біля автомобілю марки «Опель» д/н НОМЕР_5 , припаркованого на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою : вул. Базова, 20 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, представився вантажнику ОСОБА_19 водієм вказаного автомобілю, у зв`язку з чим, останній передав ОСОБА_14 вантаж у виді постільної білизни нібито за вказівкою власниці товару потерпілої ОСОБА_20 , начебто для подальшої відправки товару до Дніпропетровської області.
Таким чином, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_14 , шляхом обману заволодівши вищевказаною товарною продукцією постільною білизною на загальну суму 14269 грн., згідно розподілених ролей, дочекався Молдована з вантажним візком, на який вони обидва погрузили вищевказаний товар, який в подальшому, доставили до а/м марки «BMW -530», д/н « НОМЕР_1 », на якому обидва прибули на територію ТОВ «Промтоварний ринок», завантаживши вкрадену постільну білизну до багажника вказаного автомобілю, на якому з місця скоєння злочину зникли разом із вказаним товаром, спричинивши потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 14269 грн.
Також, під час здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000112 від 22.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, 14.08.2017 р. о 13:00 год., в ході проведення огляду кімнати АДРЕСА_5 за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого Молдована, в шафі з його особистими речами було виявлено та вилучено пістолет марки «Ekol Major» серії НОМЕР_6 , калібру 9 мм Р.А., який останній, на початку 2017 р. знайшов на вул. Варненській в м. Одесі та незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 263 КК України, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, вчинене за попередньою змовою групою осіб та повторно.
Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора Одеської області подав апеляційну скаргу, в якій, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та в цій частині ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання : за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки ; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки ; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити Молдовану покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років. Прокурор в апеляційній скарзі також не погоджується із висновками суду щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважає недоцільним застосування ст. 75 КК України у даному випадку. Так, прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 , вважає вказане судове рішення незаконним та недостатньо мотивованим, прийнятим із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого через свою м`якість. Судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 має схильність до вчинення злочинів проти власності, які він вчинював систематично, з невеликим проміжком часу. Вважає щире каяття обвинуваченого - спроба уникнути покарання. Вказує, що Молдован не намагався відшкодувати потерпілим матеріальну шкоду, а повернення вкраденого майна відбувалось поза волею останнього, оскільки вкрадене майно було вилучене працівниками поліції.

Також прокурор вказує, що автомобільмарки «BMW X-5» державний номерний знак НОМЕР_7 (болгарської реєстрації) перебуває в фактичному володінні ОСОБА_7 та був використаний обвинуваченими під час заволодіння шляхом обману майном потерпілої ОСОБА_20 , визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні і підлягає спеціальній конфіскації на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. 96-1 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили залишити її без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченим; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, та узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 263 КК України, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, вчинене за попередньою змовою групою осіб та повторно.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Проте, на думку апеляційного суду, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та призначив йому покарання, яке є несправедливим внаслідок м`якості.

Суд першої інстанції своє рішення вмотивував такими обставинами, як ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_7 злочинів, роль і ступінь участі у злочинах, особу обвинуваченого, першу судимість, вік обвинуваченого, щире каяття і позитивні характеристики, відсутність матеріальної шкоди і відсутність цивільних позовів всіх потерпілих, судом враховуються сімейний стан обвинуваченого, а саме, факт знаходження на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дійшов висновку про достатність цих даних для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обтяжуючі покарання обставини відсутні.

На думку апеляційного суду застосування ст. 75 КК України в даному випадку є недоцільним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Згідно абзацу 2 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 12 червня 2009 року), рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора щодо скасування вироку в частині призначення покарання, підлягає задоволенню, з ухваленням нового вироку та призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, з урахуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону.

При призначенні покарання ОСОБА_7 апеляційний суд враховує визнання своєї вини, щире каяття, та сімейний стан обвинуваченого, а саме, факт знаходження на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, апеляційний суд погоджується з апеляційною скаргою прокурора про те, що ОСОБА_7 має схильність до вчинення злочинів проти власності, які він вчинював систематично, з невеликим проміжком часу, що щире каяття обвинуваченого є спробою уникнути покарання, що ОСОБА_7 не намагався відшкодувати потерпілим матеріальну шкоду, а повернення вкраденого майна відбувалось поза волею останнього, оскільки вкрадене майно було вилучене працівниками поліції.

На думку апеляційного суду виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства.

Також підлягає задоволенню апеляційна скарга прокурора в частині скасування вироку щодо незастосування спеціальної конфіскації та повернення автомобіля «BMW X-5» державний номерний знак НОМЕР_7 (болгарської реєстрації) обвинуваченому.

Апеляційний суд безпосередньо дослідив матеріали кримінального провадження із зазначених обставин на підставі чого встановив наступне.

Так, в обвинувальному акті затвердженому 13.10.2017 року, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 інкриміновано вчинення злочину по заволодінню майном потерпілої ОСОБА_20 із використанням автомобіля «BMW X-5» державний номерний знак НОМЕР_7 (болгарської реєстрації). Зазначений в обвинувальному акті автомобіль визнаний речовим доказом та є знаряддям злочину у кримінальному провадженні .

Під час апеляційного розгляду обвинувачені визнали, що вчинили злочин щодо майна потерпілої ОСОБА_20 саме за допомогою цього автомобіля.

Таким чином, суд першої інстанції у тексті вироку за епізодом щодо майна ОСОБА_20 безпідставно зазначив замість автомобіля «BMW X-5» державний номерний знак НОМЕР_7 (болгарської реєстрації) автомобіль «BMW 530» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вирішив питання щодо спеціальної конфіскації знаряддя злочину, однак безпідставно повернув автомобіль обвинуваченому, який при цьому стверджував, що автомобіль не є його власністю.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора знаходять підтвердження, підлягають задоволенню, а автомобіль «BMW X-5» державний номерний знак НОМЕР_7 (болгарської реєстрації) підлягає спеціальній конфіскації, як знаряддя вчинення злочину

За таких обставин вирок суду відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.06.2020 року в кримінальних провадженнях № 0000214 від 14.08.2017 р. та № 0000112 від 22.05.2017 р, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яким вінвизнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати в частині призначення покарання та вирішення долі речових доказів.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. 96-1 КК України речові докази, які були використані як засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме автомобіль BMW Х5 державний номерний знак болгарської реєстрації НОМЕР_8 та ключі від зазначеного автомобілю, якими фактично володіє та користується ОСОБА_7 конфіскувати у власність держави.
В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на даний вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даного вироку.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4