Провадження № 1-кп/686/1277/20
«24» грудня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого в ТОВ «Рембуд-транс», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 згідно наказу № 132 від 27.05.2019, перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Рембуд-транс» на посаді водія автотранспортних засобів, працював на автобусі марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 , систематично з 2019 року, здійснював перевезення пасажирів вказаним автобусом по міському маршруту № 24 «СТ Аліса - Сілістра» в м. Хмельницькому та знав, що на проїзній частині вулиці Майборського, неподалік будинку № 10, розташований нерегульований пішохідний перехід.
14.03.2020 року, приблизно о 19 год. 22 хв., в темну пору дроби, ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами пунктів 2.3 (б) та 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (в редакції від 10.10.2001, далі Правил), а саме був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, рухався за кермом технічно справного автобуса марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 , по маршруту № 24 «СТ Аліса - Сілістра» по вулиці Майборського зі сторони вулиці Чорновола в напрямку до вулиці Гарнізонної в місті Хмельницькому, в порушення вимог пункту 18.1. Правил, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вулиці Майборського, неподалік будинку № 10, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості та не зупинив керований ним транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходу, створив небезпеку та допустив наїзд передньою правою частиною автобуса на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вулиці Майборського зліва направо відносно напрямку руху автобуса по нерегульованому пішохідному переході.
Внаслідок вчинення ОСОБА_5 вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді:
- перелому склепіння та основи черепа справа, забою та внутрішньомозкових крововиливів стовбурових відділів головного мозку, забою лівої скроневої частки головного мозку, субарахноїдальних крововиливів правої тім`яної та лівої скроневої часток головного мозку, садна та крововиливу правої лобно-скронево-тім`яної ділянки голови, перелому 2 шийного хребця, епідуральної гематоми і забою шийного відділу спинного мозку на рівні 1-2 шийних хребців, надриву передньої повздовжньої зв`язки хребта зліва та крововиливів в м`язах шиї, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої;
- розрив лівого крижово-клубового з`єднання, переломи лобкових, сідничних кісток та дна правої кульшової западини з крововиливами в товщі м`язів навколо розриву й переломів, крововилив в ділянці правої задньо-бокової поверхні тазу та задньо-зовнішньої поверхні правого стегна у верхній третині, переломи ребер з крововиливами в міжреберних м`язах, крововилив в м`язах правої задньо-бокової поверхні грудної клітки - мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають;
- рана та крововилив в м`яких тканинах лобної ділянки голови справа - є легкими тілесними ушкодженнями, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.
- крововиливи під легеневою плеврою в ділянці коренів легень, садно та крововилив в лобній ділянці голови зліва, садна підборідної ділянки, крововиливи на зовнішній поверхні правого плеча, задній поверхні правого ліктьового суглоба та на тильній поверхні правої кисті, численні садна на тильній поверхні лівої кисті, крововилив на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині та садна колінних суглобів - є легкими тілесними ушкодженнями, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.
Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху, затвердженні Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає в наступному:
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 18.1. - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті потерпілій ОСОБА_6 , яка настала через декілька годин після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок наїзду транспортним засобом.
Вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив вищевикладені обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому показав, що дійсно 14 березня 2020 року, приблизно о 19 год. 20 хв., в темну пору дроби, він працюючи водієм, керуючи технічно справним автобусом марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 , що здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 24 «СТ Аліса - Сілістра», рухаючись по вулиці Майборського зі сторони вулиці Чорновола в напрямку до вулиці Гарнізонної в м. Хмельницькому, був не уважним, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вулиці Майборського, неподалік будинку № 10, своєчасно не виявив пішохода та не зупинив керований ним транспортний засіб. Помітив пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вулиці Майборського зліва направо відносно напрямку руху автобуса по нерегульованому пішохідному переході, вже коли остання перебувала перед капотом автомобіля, після чого він різко вивернув кермо ліворуч, однак уникнути зіткнення не вдалось. Порушення інкримінованих йому пунктів Правил дорожнього руху визнає.
Вищевказані обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються і крім зізнавальних показань обвинуваченого також підтверджуються:
- показаннями свідка ОСОБА_7 , з яких слідує, що у вищезазначені час та місці, в темну пору, він перебував на передньому пасажирському сидінні в автобусі, яким керував обвинувачений. Приблизно за 20-30 метрів до пішохідного переходу по вул. Майборського, він почав підніматися, готуючись до виходу на зупинці. Раптово, автобус здійснив різкий маневр ліворуч, від чого він впав на сидіння. При цьому, помітив, як перед автобусом промайнув зліва направо силует пішохода, верхній одяг якого був червоного чи рожевого кольору. При цьому, відчув глухий удар від зіткнення в передній правій частині автобуса. Після цього, автобус, який рухався не швидко, відразу зупинився і водій побіг до потерпілої. Він також підійшов до постраждалої та помітивши у неї черепно-мозкову травму став викликати швидку допомогу та поліцію;
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що 14 березня 2020 року, приблизно о 19 год. 20 хв., з телефону її мами загиблої ОСОБА_6 невідома особа повідомила їй, що маму збили на пішохідному переході. Коли вона прибігла на місце події, то бачила, як маму ОСОБА_6 на кареті швидкої доправили в лікарню, де того ж дня, приблизно о 23 год. остання померла. Матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, оскільки останній добровільно відшкодував їй такі збитки;
- відомостями з рапортів поліцейських Несторука, Якушевського та слідчого Вепрука на ім`я начальника Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області щодо дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 14.03.2020 року, приблизно о19 год. 23 хв. по вул. Майборського в м.Хмельницький, внаслідок якої травмовано жінку;
- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.03.2020 року, з долученою схемою та фототаблицею, якими підтверджується місце пригоди і де були виявлені сліди вчинення кримінального правопорушення. Такі ж обставини підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які на DVD-R диску долучені до матеріалів кримінального провадження, а також даними протоколу огляду відеозаписів такого DVD-R диску з фототаблицею від 13.05.2020 року;
- крім того про технічно справний стан гальмівної системи та рульового керування автомобіля «MERCEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_1 до моменту дорожньо-транспортної пригоди свідчить і висновок експерта №10.2-0130:20 від 25.03.2020 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу;
- характер, ступінь тяжкості, механізм утворення спричинених потерпілій ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищезазначених тілесних ушкоджень, а також час та причина настання смерті останньої, як то від отримання таких тілесних ушкоджень ніким з учасників судового розгляду не оспорюється та підтверджується висновком судово-медичного експерта №136 від 06.04.2020 року. Цим же висновком зазначається з посиланням на результати токсикологічного дослідження крові ОСОБА_6 №346 від 23.03.2020 року про виявлення в крові загиблої етилового алкоголю в концентрації 1,58 %, що вказує на щонайменше середній ступінь алкогольного сп`яніння потерпілої в момент дорожньо-транспортної пригоди.
- згідно висновку медичного огляду водія ОСОБА_5 від 14.03.2020 року та результату токсикологічного дослідження крові відібраної 14.03.2020 року о 22 год 10 хв. №324 у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено;
- відомостями з протоколу огляду від 17.03.2020 року автомобіля «MERCEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_1 з фототаблицею, стосовно виявлення вмятини на передньому правому крилі з слідами потертості червоно-рожевого кольору, які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується місце контакту автомобіля з потерпілою ОСОБА_6 в момент зіткнення;
- речовим доказом зазначеним автомобілем MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 ;
- винуватість водія ОСОБА_5 у спричиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується також і висновком експерта №10.1-0151:20 від 29.04.2020 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП. У вказаному висновку експерта зазначено, що в заданій дорожній обстановці при заданих вихідних даних, водій автобуса «MERCEDES-BENZ» «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , як оператор транспортного засобу, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 18.1 Правил дорожнього руху України. При заданих обставинах пригоди та вихідних даних, водій автобуса ОСОБА_5 з моменту настання можливості виявити пішохода ОСОБА_6 на проїзній частині в межах нерегульованого пішохідного переходу, мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду (лінії руху пішохода), а саме в межах заданого віддалення транспортного засобу відносно місця наїзду 29,61 м та відповідно з вказаного моменту не був позбавлений технічної можливості виконати вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України. При заданих обставинах пригоди та вихідних даних причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є дії водія автобуса «MERCEDES-BENZ» «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , пов`язані із невиконанням вимог п.18.1 правил дорожнього руху України, а саме не прийняттям заходів щодо зменшення швидкості руху керованими ним транспортного засобу для виконання вимоги «дати дорогу пішоходу» ОСОБА_6 , так як в протилежному випадку, своєчасне прийняття мір до гальмування з боку водія ОСОБА_5 , з моменту настання можливості виявити пішохода ОСОБА_6 на проїзній частині в межах нерегульованого пішохідного переходу, виключало можливість скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до розписки від 28.04.2020 року та заяви до Хмельницького міськрайонного суду потерпілих ОСОБА_8 (участі в судовому розгляді не приймав) та ОСОБА_4 , останні отримали від ОСОБА_5 повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим просять суд не застосовувати до обвинуваченого суворого покарання та призначити йому м`яке покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Таким чином, оцінюючи всі вищенаведені докази кожен окремо, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою і не довіряти яким у суда не має підстав. В сукупності такі докази суд оцінює, як достатні для висновку поза розумним сумнівом про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд згідно вимог ст.65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий не необережний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого настали тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_6 .
В той же час, суд враховує, що такий злочин обвинувачений вчинив вперше і з необережності, в чому щиро розкаявся та вибачився в судовому засіданні перед потерпілою ОСОБА_4 дочкою загиблої, в ході досудового розслідування добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду.
За місцем проживання та роботи ОСОБА_5 характеризується виключно з позитивної сторони, до вчинення кримінального правопорушення вів суспільно-корисний спосіб життя, працював, має сім`ю, згідно довідок головних лікарів ХОПНД та ХОНД на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Про позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 та низький рівень повторного кримінального правопорушення, а також можливість його виправлення без ізоляції від суспільства вбачається і з досудової доповіді уповноваженого працівника відділу пробації.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування спричинених збитків потерпілій.
За таких обставин, враховуючи конкретні обставини справи, як то наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора і потерпілої, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України ближче до мінімального розміру. Також суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, його позитивну посткримінальну поведінку, конкретні обставини справи та позицію прокурора і потерпілої, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Процесуальні витрати по справі пов`язані із залученням експертів в загальній сумі 2086 грн. 21 коп., які підтверджені документально, відповідно до положень ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, у зв`язку із минуванням потреби, арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2020 року на автобус «MERCEDES-BENZ» «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 підлягає скасуванню, а такий автомобіль визнаний по справі речовим доказом, відповідно до ст.100 КПК України підлягає поверненню за належністю - законному володільцю. Інші речові докази зазначені в постанові слідчого від 07.04.2020 року, а саме одяг загиблої ОСОБА_6 підлягає знищеню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави 2086 (дві тисячі вісімдесят шість) грн. 21 коп. процесуальних витрат.
Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2020 року на автобус «MERCEDES-BENZ» «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_1 скасувати.
Речові докази: 1. - автобус «MERCEDES-BENZ» «SPRINTER 313 CDI» р.н. НОМЕР_4 повернути за належністю законному володільцю; 2. - зазначені в постанові слідчого від 07.04.2020 року, а саме одяг загиблої ОСОБА_6 , який зберігається в камері схову Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1