печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4191/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2019 року в рамках кримінального провадження № 0001587,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2020 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2019 року в рамках кримінального провадження № 0001587.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, підозра не є вручена та є необґрунтованою, строки досудового розслідування закінчились.

Представник заявника у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що арешт є необґрунтованим та окрім цього, вказав, що автомобіль та будинок загальною площею 322,1 кв. м. взагалі не перебували у власності ОСОБА_6 до накладення арешту.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на обґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту, вказав, що на даний час дія вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не втратила свою актуальність, а підстави які були на час накладення арешту продовжують існувати. Надав письмові заперечення.

Заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002973 від 08.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 09.07.2019 було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- нежитлове приміщення 10-го поверху №8 в літ. «Б-10» загальною площею 76,4 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Короленка, 16 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- нежитлові приміщення 1-го поверху №13-15 в літ. «Б1-1» загальною площею 62,1 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Короленка, 16 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- нежитлові приміщення 1-го поверху №16-22, 2-го поверху №14-18 в літ. «Б2-2» загальною площею 209,1 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Короленка, 16 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);
- нежитлова будівля літ. «Б-2» загальною площею 181,1 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Короленка, будинок 16-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);
- нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 395,2 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Короленка, будинок 16-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);
- земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0038 площею 2 га за адресою: Харківська обл., Харківський р., сщ/рада. Кулиничівська;
- нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 53,0 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Яроша Отакара, будинок 24-а (реєстраційний номер майна 817236);
- нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 65,9 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Яроша Отакара, будинок б/н (реєстраційний номер майна 688756);
- будинок житловий літ. «К-2» з надвірними будівлями загальною площею 322,1 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, Журавлівський 3-й в`їзд, будинок 7-А (реєстраційний номер майна 16555928);
- квартира 2-х кімнатна загальною площею 53,0 кв. м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 67, кв. 7 (реєстраційний номер майна 16167156), - шляхом заборони розпоряджатись означеним нерухомим майном,
- автомобіль марки CADILLAC ESCALADE 2012 року випуску чорного кольору номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.
Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2019 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, з додатковим обов`язковим покаранням у вигляді конфіскації майна. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі наявні передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно підозрюваного, зазначене в клопотанні прокурора, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Так, за встановлених обставин вбачається, що слідство у кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі дії, які спрямовані на повне, всебічне та об`єктивне розслідування.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001587, та вказане свідчить про протилежне та підтверджує необхідність продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту корпоративних прав.
Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, щодо зазначеного в судовому засіданні, а саме: те, що майно на яке накладено арешт, належить на праві власності не лише ОСОБА_6 , а іншій особі, тому з врахуванням зазначеного, вбачається, що ОСОБА_6 , не є уповноваженою особою на звернення з клопотанням про скасування майна в частині того майна, яке на праві власності нежить третій особі.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності, що і було доведено стороною обвинувачення в судовому засіданні та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2019 року в рамках кримінального провадження № 0001587.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 6.07.2020 р. о 14.15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1