Справа № 149/1260/20
Провадження №1-кп/149/135/20
Номер рядка звіту 366
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000228 від 27.05.2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будків Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, працюючого знімачем-укладчиком цегли у ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», розлученого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України

В С Т А Н О В И В:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2019, яка набрала законної сили 27.12.2019, ОСОБА_4 , у зв`язку з несплатою аліментів на утримання своїх дітей в сумі 96950,28 грн визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. 20.01.2020 до Хмільницького міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшла на виконання постанова Хмільницького міськрайонного суду від 18.12.2019 та на підставі п. 13.6 Розділу ХІІІ Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 (далі - Порядок) ОСОБА_4 , цього ж дня було поставлено на облік і на нього було заведено особову справу. На виконання п. 13.9 Розділу ХІІІ Порядку, ОСОБА_4 викликано до Хмільницького міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, де 20.02.2020 йому було роз`яснено про порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджений, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.
ОСОБА_4 20.02.2020, будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення від Хмільницького міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області до Великомитницької сільської ради для відбування адміністративного стягнення.
ОСОБА_4 , для відпрацювання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт до Великомитницької сільської ради не з`явився, в результаті чого постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.03.2020 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком три доби в ізоляторі тимчасового тримання № 6 ГУНП у Вінницькій області.
ОСОБА_4 достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-XV Порядку повинен дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього постановою Хмільницького міськрайонного суду від 26.03.2020 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у відмові від повторного отримання 19.05.2020 направлення від Хмільницького міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області до Великомитницької сільської ради для відбування адміністративного стягнення, не прибутті до місця виконання адміністративного стягнення та не відпрацюванні жодної години суспільно корисних робіт, які йому були призначені постановою Хмільницького міськрайонного суду від 18.12.2019, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, розкаявся, зазначив, що зробив висновки. Також повідомив, що про необхідність виконання суспільно корисних робіт він був попереджений органами пробації. Він відмовився отримувати направлення до Великомитницької сільської ради для відбування стягнення та взагалі не відпрацьовував суспільно корисних робіт, ці дії вчинив умисно.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати цей порядок, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений вину свою в скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 389-2 КК України, тобто злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, негативно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліках в лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває. Також, суд враховує висновки органу пробації наведені в досудовій доповіді, відповідно до яких ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як середні, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може та не буде становити високу небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме працевлаштуватися, доцільність покладення обов`язків визначених п. 2, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , висновки органу пробації наведені в досудовій доповіді, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, в межах санкції ст. 389-2 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому відсутні підстави для покладення на обвинуваченого обов`язку зазначеного в досудовій доповіді щодо працевлаштування, оскільки ОСОБА_4 вже працевлаштований.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 374, 394 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1