Справа №333/4732/20
пр. №1-кп/333/598/20
УХВАЛА
Іменем України
10 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.11.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 з Запорізької місцевої прокуратури №2, надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, державний обвинувач подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Своє клопотання мотивує тим, що в ході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зникли, що є підставою для продовження вказаного запобіжного заходу, а саме: може переховуватися від суду; продовжувати займатися протиправною діяльністю.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти призначення справи до слухання. Крім цього, просили суд слухати справи суддею одноособово та задовольнити їх клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти призначення справи до слухання. Крім цього, просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2020 ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 20.09.2020.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту, що є предметом судового розгляду на даний час вбачається, що в ньому достатньо чітко та змістовно викладено фактичні обставини справи, а також наведено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. З обвинувального акту видно, що останній містить повні відомості щодо дати та місця скоєння інкримінованого злочину, умислу дій обвинуваченого, наявність встановлених речових доказів та інші необхідні вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального кодексу, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про слухання справи суддею одноособово, суд вважає підстав для слухання справи колегіально судом у складі трьох суддів відсутні.
Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.
При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, саме ця обставина може підвищувати ризик переховуватись обвинуваченого від суду настільки, що інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігати такому ризику і саме цим раніше керувався суд при вирішенні питання щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати на те, що вона маловірогідна.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії»).
Однак, необхідно враховувати, що тривалість проведення досудового розслідування та судового слідства поступово зменшує наявні ризики і таке зменшення може бути настільки суттєвим, що для їх запобіганню може бути застосовані інші більш м`які запобіжні заходи, а кожний факт продовження тримання особи під вартою потребує детального дослідження існуючих ризиків у сукупності із урахуванням тривалості їх застосування в поєднанні з іншими факторами.
Це стосується і ризику можливості з боку підозрюваного впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення.
Судом встановлено, що за весь час проведення досудового розслідування від потерпілої не надходило жодної заяви, щодо здійснення на неї будь-якого впливу з боку будь-кого, в тому числі й з боку ОСОБА_5 , а навпаки в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , заявила клопотання про зміну запобіжного заходу.
Таким чином, незважаючи на те, що прокурором в судовому засідання доведено наявність ризиків, а саме: з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має місце проживання у місті Запоріжжі, має дружину, яку до затримання утримував, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити прокурору в задоволені клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки тривалість попереднього ув`язнення в даному випадку до мінімуму зменшила наявні ризики та задовольнити клопотання захисника і обвинуваченого, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на більш мякий цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на 16.09.2020 об 10 год. 40 хв. в приміщені Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7.
Справу розглядати суддею одноособово

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 10.11.2020.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3) прибувати до суду за викликом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу вручити під розпис ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його захиснику, прокурору, а також направити для відома начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1