Справа № 524/8603/20
Провадження № 1-кп/524/244/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003192 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Знам`янка, Кременчуцький район, Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У період часу з 20.09.2020 по 04.10.2020, точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окремене провадження, знаходились на території гаражного кооперативу «Волна», розташованого за адресою: Полтавська обл., м.Кременчук, проїзд Ярославський, 26, де у ОСОБА_5 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення особи. Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окремене провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом пошкодження замку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , таємно проникли у вищевказаний гараж, звідки таємно викрали мопед марки «Viking» моделі VM50QT-9D, 2008 року випуску, об`єм двигуна 49,5 куб. см, тип пального бензин, колір синій, в розібраному стані, вартістю 4250 гривень, який належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого зник з місця вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_6 на зазначену суму.

Він же, 18.10.2020 близько 22 години 55 хвилин, разом із особами, матеріали відсносно яких виділені в окремене провадження, знаходились на території гаражного кооперативу «Волна», розташованого за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, проїзд Ярославський, 26, де у ОСОБА_5 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення особи. Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особами, матеріали відсносно яких виділені в окремене провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом пошкодження замку гаражного приміщення № НОМЕР_2 , таємно проникли у вищевказаний гараж, звідки таємно викрали металеві вироби, які належать потерпілому ОСОБА_7 , а саме: металеву трубу діаметром 80 мм, довжиною близько 3 метрів, вартістю 120 гривень; металеву арматуру діаметром 20 мм, довжиною близько 3-х метрів у кількості 33 шт., вартістю 792 гривні, які в подальшому перенесли до автомобілю марки «Газель», д.н.з. НОМЕР_3 . Проте його злочинний умисел не було доведено до кінця, так, як був зупинений членами гаражного кооперативу на місці вчинення злочину, у зв`язку з чим ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі вчинив усі дій, які вважав необхідними до доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого приміщення особи та ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого приміщення особи.

18.12.2020 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначене остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучені заяві від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до яких останні надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілими письмових згод прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяви потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до яких вони надають згоди на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.11.2020 року на тимчасово вилучене майно при проведенні огляду 02.11.2020 року підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладену 18.12.2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.11.2020 року на тимчасово вилучене майно при проведенні огляду 02.11.2020 року скасувати.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 640 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази по справі: мопед марки «Viking» моделі VM50QT-9D, червону сумку із пластиковою деталлю від мопеду сіро-блакитного кольору повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: