У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м.Тернопіль
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 09.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001934 від 04.06.2016, -
В С Т А Н О В И В:
Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 09.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0001934 від 04.06.2016 .
В обґрунтування скарги вказав, що оскаржуваною постановою слідчого закрито кримінальне провадження за фактом смерті онука потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка мала місце 04.06.2016р. Вважає, що викладені слідчим в оскаржуваній постанові висновки про те, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок самогубства, є помилковими, а проведене досудове розслідування у кримінальному провадженні поверховим та неповним. Слідчим достовірно не з`ясовані всі обставини події, внаслідок якої загинув ОСОБА_7 , зокрема, не перевірено версію про насильницьку смерть останнього, не встановлено точного часу смерті ОСОБА_7 , його місцезнаходження та коло спілкування до вказаної події, не з`ясовано технічну можливість задушення ременем сумки з урахуванням положення тіла ОСОБА_7 та виявленої странгуляційної борозни на шиї. Також вказує, що слідчим проігноровані його та потерпілої чисельні клопотання про призначення судово-трасологічної, судово-імунологічної експертиз, проведення слідчого експерименту, допит судово-медичного експерта з приводу виявлених на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, належно не перевірено показання свідка ОСОБА_8 з приводу поведінки ОСОБА_7 в день смерті. Вбачає в діях слідчого формальний підхід до розслідування кримінального провадження у відпрацюванні тільки однієї версії самогубства та, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та передчасність постанови слідчого в від 09.09.2020 про закриття кримінального провадження, просить її скасувати.
Крім того, адвокат ОСОБА_4 ставить питання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого, оскільки постанову слідчого він отримав 16.09.2020р.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, та просив задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були присутні у попередньому судовому засіданні та підтримали подану скаргу.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді надійшли матеріали кримінального провадження №0001934 від 04.06.2016.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0001934 від 04.06.2016, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001934 від 04.06.2016, відкрите через надходження 04.06.2016 в чергову частину Тернопільського ВП повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , між третім та четвертим поверхом другого під`їзду скоїв суїцид шляхом повішання на шлейці спортивного рюкзака ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата та час реєстрації: 04.06.2016 о 21 годині 09 хвилини 37 секунд, правова кваліфікація частина 1 статті115 КК України.
Постановою старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 09.09.2020, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001934 від 04.06.2016, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження № 0001934, яке міститься в чотирьох томах, вбачається, що слідчими СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області та СУ ГУНП в Тернопільській області було проведено ряд слідчих дій, приєднано відповідні письмові докази, проведено допити осіб, призначено відповідні експертизи, результати яких приєднано до матеріалів провадження, внаслідок чого, всупереч наведеним у скарзі твердженням, об`єктивно надано відповіді на запитання, поставлені скаржником, зокрема: визначено час смерті ОСОБА_7 ; встановлено механізм утворення саден на тілі померлого; з`ясовано, що не виключена можливість утворення трансгуляційної борозни на шиї трупа ОСОБА_7 від тиснучої дії шлеї сумки, за умови її перекручування з утворенням складок та звуження внаслідок натягу тканини, під вагою власного тіла, тощо.
Поряд з цим, закриваючи кримінальне провадження № 0001934 від 04.06.2016, в мотивувальній частині постанови від 09.09.2020 слідчий зазначив, зокрема, що інформації та будь-яких доказів, які б вказували на факт умисного вбивства ОСОБА_7 не отримано, під час досудового розслідування обставин вчинення щодо ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не встановлено. А тому, слідчий прийшов до висновку про наявність передбачених п.1 ч.1 ст.284 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження.
Проте, не зважаючи на проведений об`єм роботи слідчим, слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження № 0001934 від 04.06.2016 та вважає її передчасною з наступних підстав.

При вирішенні зазначеної скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим, для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Водночас, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).
При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження № 0001934 від 04.06.2016 встановлено, що старшим слідчим ОСОБА_5 при закритті вказаного кримінального провадження вказаних вище вимог у повному обсязі дотримано не було.
Так, відповідно до наявного у матеріалах кримінального провадження плану проведення слідчих дій та оперативно-розшукових заходів у кримінальному провадження № 0001934 від 04.06.2016 було висунуто такі слідчі версій: 1) самогубство, схилення до самогубства ОСОБА_7 ; 2) умисне вбивство. Призначено ряд слідчих та розшукових дій, спрямованих на з`ясування обставин скоєння злочину.
Поряд з цим, із досліджених судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в рамках наданих йому повноважень не було проведено комплексу необхідних слідчих дій для належного встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема, не проведено посмертну судово-психологічну експертизу ОСОБА_7 на предмет можливості настання смерті через самогубство, хоча про необхідність проведення такої експертизи за результатами огляду сторінки ОСОБА_9 в соціальній мережі «ВКонтакте» зазначалось у затвердженому 24.02.2017 Плані проведення у кримінальному провадження № 0001934 від 04.06.2016 слідчих та розшукових дій; не допитано осіб, на можливу причетність яких до вчинення злочину вказує потерпіла ОСОБА_3 ; не встановлені інші особи, які перебували у під`їзді АДРЕСА_2 , про що зазначила у своїх показаннях допитана свідок ОСОБА_10 , вказавши, що близько 17.30 год. 04.06.2016 чула розмову двох чоловіків поверхом вище, які між собою сварились та не перевірена їх імовірна причетність до події, що є предметом досудового розслідування; не встановлено та не допитано ОСОБА_11 , з яким, згідно показань свідка ОСОБА_9 , товаришував та спілкувався напередодні смерті ОСОБА_7 .
Крім того, слідчим не в повному обсязі виконані письмові вказівки в порядку ст.36 КПК України прокурора Тернопільської місцевої прокуратури у кримінальному провадження № 0001934 від 04.06.2016, за якими, окрім іншого, слід було допитати ОСОБА_12 з приводу обставин конфлікту між ним та ОСОБА_7 , який зі слів ОСОБА_9 мав місце в березні 2016 року, в ході якого ОСОБА_13 завдав ударів ОСОБА_7 , а також встановити та допитати особу, яка за життя вчила їздити на автомобілі ОСОБА_7 .

Вказані письмові вказівки прокурора при ухваленні оскаржуваної постанови не враховані, які є обов`язковими до виконання, і слідчий зобов`язаний виконати вказівки прокурора в повному обсязі, вправі вийти за межі завдань, які перед ним поставлені, однак не вправі без відома прокурора обмежитися виконанням лише окремих з них.

Більш того, під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України, 03.07.2019, 01.08.2019, 02.08.2019 та 25.10.2019 надавались доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, завданням яких було: допитати як свідків про відомі обставини смерті ОСОБА_7 15 осіб згідно аналізу трафіків з`єднань та терміново забезпечити явку в Тернопільське відділення поліції ОСОБА_14 .

Встановлено, що на виконання вказаних доручень 04.08.2019 було подано два рапорта, відповідно до яких забезпечити явку ОСОБА_12 не представилось можливим у зв`язку з відсутністю за місцем проживання. Будь-які інші дані на підтвердження факту проведення відповідних оперативних заходів по виконанню зазначених доручень слідчого, в матеріалах провадження відсутні, що на думку слідчого судді свідчить про формальний характер виконання відповідних доручень та не вжиття необхідних заходів на їх виконання, що безумовно не відповідає вимогам ч. 5 ст. 38 КПК України щодо обов`язку органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Крім того, на думку слідчого судді, потребують належного з`ясування й інші обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, які також не підтверджують беззаперечності факту самогубства ОСОБА_7 . Наприклад, за результатами проведеного слідчого експерименту від 05.09.2016 за участю свідка ОСОБА_8 встановлено, що при моделюванні ситуації, а саме прив`язуванні сумки за перила, не вистачає шлейки для затягування та передівання через голову потерпілого.
Оскаржувана постанова слідчого не містить вичерпних відповідей з цього приводу.
Таким чином, висновки експертів №31-мк від 24.06.2020 та №4/20 від 30.07.2020, а також інші матеріали кримінального провадження № 0001934 від 04.06.2016, не дають підстав вважати, що під час досудового розслідування встановлено спосіб вчинення злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України, є обов`язковим.
На переконання слідчого судді, у даному кримінальному провадженні за відсутності у матеріалах справи висновку посмертної судово-психологічної експертизи ОСОБА_7 на предмет можливості настання смерті через самогубство, аналогічний висновок слідчого у будь-якому випадку є передчасним, суб`єктивним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.
Крім того, відповідно до протоколу огляду трупа від 04.06.2016, було виявлено та вилучено чорну сумку, в якій знаходиться планшет, однак, результати його огляду, як в зазначеному протоколі, так і в інших матеріалах кримінального провадження, відсутні.
За вказаних обставин, слідчий суддя вважає доцільним провести додатковий огляд зазначеного планшету за участю спеціаліста та в залежності від отриманих результатів огляду вирішити питання про призначення компютерно-технічної експертизи, в необхідному обсязі провести і інші необхідні слідчі дії.
Таким чином, на думку слідчого судді, через суб`єктивізм та направленість досудового розслідування виключно у напрямку встановлення смерті ОСОБА_7 через самогубство, не були здійснені всі необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, які можуть підтвердити/спростувати його висновок про факт самогубства ОСОБА_7 .
При прийнятті рішення слідчий суддя враховує і те, що у рішенні по справі «Риженко проти України» (заява №55902/11, п.18, від 30.07. 2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо смерть сталася за підозрілих обставин, залишаючи вірогідним припущення про умисне позбавлення життя, держава має забезпечити певну форму ефективного офіційного розслідування (див., серед інших джерел, рішення у справі «Поживотько проти України» (Роzhyvotko у. Ukraine), заява № 42752/08, п. 38, від 17.10.2013). Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх обґрунтованих заходів для забезпечення доказів щодо події. Будь-який недолік розслідування, що унеможливлює встановлення причини смерті або винних осіб, створюватиме безпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі«Муравська проти України»(Muravskaya v. Ukraine), заява № 249/03, п. 41, від 13.11.2008).

Крім того, слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження порушено приписи ст. 110 КПК України щодо належної мотивації закриття провадження, її обґрунтування та посилання на приписи КПК України, оскільки слідчий обмежився перерахунком проведених процесуальних дій та посиланням на п.1 ч.1 ст.284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження, як встановлення відсутності події кримінального правопорушення, в той час як повинен був у мотивувальній частині постанови належним чином викласти мотиви прийняття такого рішення, на підставі оцінки яких доказів він дійшов такого переконання, а також викласти зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови тощо.

Про невідповідність постанови слідчого вимогам ст.110 КПК України свідчить і зазначення у її вступній та мотивувальній частині про кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2016, в той час як дані про кримінального провадження № 0001934 внесено до ЄРДР - 04.06.2016.

Таким чином, скарга представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 09.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001934 від 04.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин події, яка мала місце 04.06.2016 по факту смерті ОСОБА_7 .
При цьому, слідчий суддя вважає, що на теперішній час не вичерпано процесуальної можливості встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні шляхом проведення експертиз, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, та слідчих (розшукових) та негласних слідчих дій у кримінальному провадженні №0001934, направлених на перевірку висунутих стороною обвинувачення слідчих версій.
В ході проведення досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події злочину, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на оскарження, слідчий суддя враховує, що за змістом ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Із пояснень скаржника вбачається, що оскаржувану постанову слідчого він отримав 16.09.2020 та у встановлений законом десятиденний строк подав скаргу до слідчого судді. При цьому, будь-яких доказів вручення скаржнику копії постанови в інший термін слідчому судді не надано.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови слідчого скаржником не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 09.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001934 від 04.06.2016 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 09.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001934 від 04.06.2016, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.115 КК України.
Направити ухвалу в СУ ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.
Матеріали кримінального провадження №0001934 від 04.06.2016 року повернути СУ ГУНП в Тернопільській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1