ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/760/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2671/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.08.2020 року включно, з заставою в розмірі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Не погодившись з ухвалою суду, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вказує, що прокурором в судовому засіданні не надано доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Прокурор не спростував, а суд не обґрунтував в ухвалі неврахування позиції обвинуваченого про те, що він не міг з`явитися в судове засідання за викликом, оскільки проживав в м.Харкові, а транспортного сполучення з м.Дергачі через запровадженні карантинні заходи не було. Крім того, обвинувачений отримав побутову травму ноги, що унеможливлювало його вільне пересування. Травмування ноги підтверджено висновком лікаря, який здійснював його огляд під час затримання. Докази наявності ризиків в матеріалах відсутні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, раніше судимий, 07.04.2014 року по відбуттю покарання був звільнений з установи виконання покарань, маючи не зняту та не погашену в установленому законом судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин, оголошувався в розшук, офіційно непрацевлаштований, без постійного джерела доходу.

За таких обставини колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Твердження щодо недоведеності існування ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не спростовують цих висновків, оскільки під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладалися відповідні обов`язки, які він мав виконувати, однак відповідно до рапортів працівників поліції під час перевірки за місцем проживання останній був відсутній. Також до апеляційної скарги не додано даних про обставини, які б перешкоджали обвинуваченому з*являтися до суду.
Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалуДергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2020 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді