Ухвала

Іменем України
16 листопада2020 р.
м. Київ
провадження № 51- 5496 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 15 червня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно неї судових рішеньу, просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджена ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність постановлених відносно неї судових рішень, наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, усупереч наведених положень, засуджена, порушуючи питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, у своїй касаційній скарзі не наводить правового обґрунтування щодо її незаконності чи необґрунтованості з наведених підстав, передбачених ст. 438 КПК України, не вказує, які саме вимоги матеріального або процесуального права порушені саме апеляційним судом.
Разом з цим, ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження, однак не наводить правових підстав для цього. Також не враховує того, що суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях.

Заслуговує на увагу той факт, що наведені у касаційній скарзі доводи із їх обґрунтуванням є аналогічними із тими, що були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Слід зазначити також, що засуджена у додатках до своєї касаційної скарги зазначає, що долучає копію вироку Катеринопільського районного суду від 15 червня 2020 року, хоча, фактично додає копію вироку Шполянського районного суду Черкаської області від 15 червня 2020 року. При цьому, з копії рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що 10 вересня 2020 року Черкаський апеляційний суд розглянув апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої ОСОБА_4 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року. Тому не зрозуміло, яке саме рішення засуджена ОСОБА_4 просить переглянути у касаційному порядку.

Крім цього, засуджена додає до касаційної скарги копії судових рішень, які не завірені належним чином.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скаргу засудженої залишити без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 15 червня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3