Справа №333/4452/20
Провадження№1-кс/333/870/20
УХВАЛА

Іменем України
14 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що року приблизно об 20:30, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, дістав із своєї сумки, із ременем через плече, розкладний ніж та тримаючи його у руці, наніс один удар в область грудної клітини справа потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив, проникаюче поранення правої половини грудної клітини, поранення міжреберних судин верхньої частини правої легені.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_8 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому була надана своєчасна медична допомога.
О 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину у зв`язку з тим, що свідки, сукупність ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно скоїла вказане кримінальне правопорушення.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 13.080.2020, в ході якого оглянуто приміщення кв. АДРЕСА_3 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_8 , 1979 р.н., в ході якого виявлено та вилучено спортивні брюки та футболка потерпілого, на якій мається характерний слід порізу в місці локалізації поранення у потерпілого;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та допитом останнього, в ході якого він пояснив, що ножове ушкодження йому наніс ОСОБА_5 , в ході раптового конфлікту на ґрунті ревнощів;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , 2002 р.н., який пояснив, що 12.08.2020 близько о 21.00 годині, коли він знаходився зі своїм знайомим ОСОБА_10 біля зупинки громадського транспорту «Ромакс», то зустрів вітчима своєї знайомої ОСОБА_11 , який розповів, що з його дружиною зустрічається коханець, з яким він бажає зустрітись та поговорити, при цьому попрохав його з ОСОБА_10 просто постояти подивитись щоб не було конфліктних ситуацій. Далі вони направились до кафе «Південь», де почекавши декілька хвилин з кафе вийшла його дружина з коханцем, після чого пішли в різни сторони. ОСОБА_12 сказав, щоб ми йшли за даним чоловіком. Дійшовши до буд. № 65 по вул. 40 років Перемоги у м. Запоріжжя, даний чоловік обернувся та помітивши ОСОБА_12 різко став в позу «Боксера» та почав махати кулаками. Коли ОСОБА_12 різко став зближатись до чоловіка, чоловік почав втікати, а потім декілька секунд у них відбулась бійка, в ході якої чоловік дістав зі своєї барсетки ніж та наніс один удар в область спини.
- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 , 2002 р.н. дав аналогічні свідчення свідченням ОСОБА_9
- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 , 1985 р.н. пояснила, що 12.08.2020 у вечірній час вона пішла на зустріч до свого коханця. Зустрічались вони в кафе «Південь», яке розташоване неподалік її місця мешкання. Близько о 21.30 годині вона вийшла з кафе та направилась додому. Через деякий час на її мобільний телефон зателефонував чоловік ОСОБА_15 , який повідомив, що його порізали та потрібно зашити. Далі, вона стояла та чекала на вулиці біля будинку на чоловіка, який прийшов та повідомив, що він його підрізав. Хто саме це вчинив він не пояснив, але вона здогадалась, так як чоловіку відомо, що в неї мається коханець та раніше у них виникали конфлікти по даній ситуації.
- протоколом затримання ОСОБА_5 , як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, в ході затримання якого у останнього вилучено речі, в яких він був одягнений під час самого конфлікту;
- протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від 13.08.2020 року, в ході якого останній підтвердив факт конфлікту із ОСОБА_8 , та нанесення йому тілесного ушкодження, але додав, що тілесне ушкодження він наніс випадково, з метою самозахисту, оскільки на нього здійснили напад в ОСОБА_8 та два невідомих молодика. Ніж яким підозрюваний наніс тілесне ушкодження, останній викинув у бак для сміття.;
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України з наступних підстав та ризиків, передбачених ч. 1, ч. З, ч. 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому він підозрюється.

У судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_16 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою і просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити частково клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 13.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0002179).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.
При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжкий злочини, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, саме ця обставина може підвищувати ризик переховуватись підозрюваного від слідчого та суду. Однак, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати на те, що вона маловірогідна.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Це стосується і ризику можливості з боку підозрюваного впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення, які вже допитані.
Судом встановлено, що на теперішній час від потерпілого та свідків не надходило жодної заяви, щодо здійснення на них будь-якого впливу з боку будь-кого, в тому числі й з боку ОСОБА_5 . Допитані, потерпілий та свідки не повідомили про будь-який тиск на них.
Таким чином, незважаючи на те, що прокурорами в судовому засідання доведено наявність ризиків, а саме: з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Такий висновок суду гуртується на тому, що судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має місце проживання у місті Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 , має цивільну дружину, яку до затримання утримував, офіційно не працевлаштований (не офіційно працює кладовщиком на «Техпромпроект»), позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання процесуальному прокурору про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки вище наведені обставини в даному випадку до мінімуму зменшила наявні ризики та задовольнити клопотання захисника і підозрюваного, застосувавши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_5 необхідно встановити за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю сім`єю, які матимуть змогу забезпечувати доставлення для підозрюваного ОСОБА_5 продуктів харчування та речей першої необхідності в період дії домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 14.10.2020.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

1)не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого та суду;

2) утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

3) прибувати до слідчого та суду за викликом;
4) носити електронний засіб контролю;
5) не змінювати місце проживання без дозволу слідчого та суду;
6) здати на зберігання до відповідних органів державної вади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання передати до Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1