Справа № 303/5616/20
Ряд стат звіту 227
В И Р О К

10 грудня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складії: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0000199 внесене до ЄРДР 22.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні та вихованні малолітню дитину, тимчасово не працюючого, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», тобто права керування транспортним засобом, 22 липня 2020 року близько 22 години 00 хвилини, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21703», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі своєю смугою руху, від магазину «Соната» у селищі Чинадієве, Мукачіського району, по вулиці Санаторна, селища Чинадієве, Мукачівського району, Закарпатської області, у напрямку місця свого проживання, АДРЕСА_1 , наближаючись до будинку №114, по вказаній вулиці, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, діючи всупереч вимогам п.п. 1.З.; 1.5.; 1.10 (перешкода для руху); 2.3. «б» та 12.3. Правил дорожнього руху України, будучи самовпевненим та самонадіяним, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який у той час знаходився лежачи по середині автодороги, який від отриманих травм помер на місці події.
Згідно висновку судово-медичного експерта №249/2020 від 07.09.2020 року, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої травми грудної клітки у вигляді переломів ребер зправа та зліва по різних анатомічних лініях, розчавлення обох легень, забою органів середостіння, закритої травми черева у вигляді множинних розривів тканини печінки та селезінки, забоїв підшлункової залощи та нирок, які супроводжувались зовнішньою та внутрішньою кровотечею, ускладнилось травматичним та гіповолемічним шоком, що і явилося безпосередньою причиною смерті його. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удару та механізму здавлення і являються характерними для виникнення при переїзді колесом легкового автомобіля через передню поверхню тіла та в момент спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 знаходився в положенні лежачи, правою стороною повернутий до автомобіля. При судово-токсикологічному дослідженні трупної крові виявлено етиловий спирт в концентрації 3,53%, що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Виявлені тілесні ушкодження, являються як такі що небезпечні для життя в момент спричинення і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинному зв`язку.
Відповідно до висновку судово-автотехнІчного експерта №211/09 від 17.09.2020 року, з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-21703» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 , вимогам п.п. 12.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «перешкода для руху») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не застосував своєчасно гальмування, або безпечний маневр об`їзду перешкоди ліворуч.
Таким чином, водій ОСОБА_3 , порушив вимоги п.п. 1.З.; 1.5.; 1.10; 2.3. «б»; та 12.3 Правил дорожнього руху України, якими визначено: п.1.3. - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган;
п. 1.10. (перешкода для руху) - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;
п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення
вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.3. - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.;
Невиконання водієм ОСОБА_3 , вказаних вимог п.п. 1.З.; 1.5.; 2.3. «б» та 12.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема смертю потерпілого ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК УКраїни, тобто - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Окрім цього, ОСОБА_3 обвинувачується, в тому що 22 липня 2020 року близько 22 години 00 хвилини, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21703», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі своєю смугою руху, від магазину «Соната» у селищі Чинадієве, Мукачіського району, по вулиці Санаторна, селища Чинадієве, Мукачівського району, Закарпатської області, у напрямку місця свого проживання, АДРЕСА_1 , наближаючись до будинку №114, по вказаній вулиці, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, діючи всупереч вимогам п.п. 1.З.; 1.5.; 1Л0 (перешкода для руху); 2.3. «б» та 12.3. Правил дорожнього руху України, будучи самовпевненим та самонадіяним, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який у той час знаходився лежачи по середині автодороги, який від отриманих травм помер на місці події.
Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху та вчиненням наїзду на пішохода ОСОБА_6 за наведених вище обставин, поставив потерпілого в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, в супереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, завідомо залишив потерпілого у небезпеці і з місця пригоди втік на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21703», реєстраційний номер НОМЕР_2 та переховувався до встановлення його місця знаходження працівниками поліції.
Отже, водій ОСОБА_7 , порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України, яким визначено: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України тобто, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальнному правопорушенні (злочині) визнав повністю та показав, що він маючи посвідчення водія, тобто права керування транспортним засобом, 22 липня 2020 року близько 22 години 00 хвилини, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21703», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі своєю смугою руху, від магазину «Соната» у селищі Чинадієве, Мукачіського району, по вулиці Санаторна, селища Чинадієве, Мукачівського району, Закарпатської області, у напрямку місця свого проживання, АДРЕСА_1 , наближаючись до будинку №114, по вказаній вулиці, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який у той час знаходився лежачи по середині автодороги. Достовірно знаючи, що своїми діями, та вчиненням наїзду на пішохода ОСОБА_6 за наведених вище обставин, поставив потерпілого в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до найближчого медичного закладу, та залишив потерпілого у небезпеці і з місця пригоди втік та переховувався до встановлення його місця знаходження працівниками поліції. Потерпілий помер на місці наїзду від отриманих травм. У вчиненому щиро кається, дуже шкодує про свою малодушність і безвідповідальність, що залишив потерпілого лежати на дорозі і втік з місця події. Просить суворо його не карати, зважити на те, що має на утриманні та вихованні малолітню дитину, шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі і той його вибачив.
Потерпілий ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні26.11.2020 року показав, що є сином потерпілого ОСОБА_6 , який від отриманих травм від наїзду автомобіля обвинуваченого помер на місці. Матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, бо той у повній мірі відшкодував шкоду спричинену втратою батька. Просить суворо не карати обвинуваченого.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та за ч.1 ст.135 КК України тобто, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, а вина його доведена повністю, і ним визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керуючись законом, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який законом віднесений до категорії тяжких, з «необережною» формою вини, вчинений в результаті злочинної самовпевненості, пов`язаний з порушенням ПДР України, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного ОСОБА_3 , який у відповідності до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра, та нарколога не перебуває, у момент скоєння ДТП у стані алкогольного сп`яніння не перебував, одружений, має на утриманні та вихованні одну малолітню дитину, згідно досудової доповіді органу пробації має «середній» ризик вчинення повторного кримінального правопорушення (злочину) та «середній» ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації беручи до уваги характеризуючи дані особи, його спосіб життя, вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в порядку ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому на стадії досудового розслідування.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди повинні враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні беззаперечно визнав свою винуватість у порушенні Правил дорожнього руху України, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_6 , від яких помер на місці події, при цьому проявив безвідповідальність та залишив потерпілого без допомоги, чим поставив останнього в небезпечний для життя стан, повністю відшкодував шкоду потерпілому. Потерпілий жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, просив не призначати обвинуваченому сувору міру покарання..
Відповідно до ухвали ВССУ від 17.01.2012 року, «…у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів».
Судом встановлено, що ОСОБА_3 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із недотриманням правил дорожнього руху, вминулому не притягався.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України із застосуванням додаткового покарання, принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим (ч. 1 ст. 70 КК України) із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч .1 ст. 76 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 , якого залучено в якості потерпілого після смерті батька ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, - не заявлено.
Відповідносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового провадження ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2020 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 63060,00 гривень, яку внесено заставодавцем ОСОБА_9 27.07.2020 року. З цього часу, щодо обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.07.2020 року, ОСОБА_3 був затриманий та вподальшому утримувався під вартою до 27.07.2020 року, - дня внесення застави та звільнення з під варти.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2020 року, накладено арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події ДТП від 22.07.2020 р. речі в тому числі транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі 21703, 2008 року випуску, зеленого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 . Питання скасування арешту, належить вирішити в порядку, передбаченому ч.4 ст.174 КПК України.
Речові докази: фрагмент пластику чорного кольору, пара чорних матерчатих кросівок, множинні уламки пластику, змиви з поверхні керма, ручки перемикання передач автомобіля передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів та автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21703, 2008 року випуску, зеленого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , поміщено на майданчик тимчасового тримання при Мукачівському РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Маргітича, 42 до вирішення справи по суті.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складають 6537,60 гривень за проведення трасо логічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 та ч.1 ст.135 КК України, призначивши покарання:
- за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки;
- за ч.1 ст.135 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджененого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2020 року на вилучені в ході проведення огляду місця події ДТП від 22.07.2020 р. речі в тому числі транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі 21703, 2008 року випуску, зеленого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Речові докази: фрагмент пластику чорного кольору, пара чорних матерчатих кросівок, множинні уламки пластику, змиви з поверхні керма, ручки перемикання передач автомобіля передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів, - знищити; автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21703, 2008 року випуску, зеленого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання при Мукачівському РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Маргітича, 42 до вирішення справи по суті, передати за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 6537,60 гривень за проведення трасо логічної експертизи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді застави залиши без змін до набрання вироком законної сили.
Заставу в розмірі 63060,00 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень, внесену 27.07.2020 року заставодавцем ОСОБА_9 згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2020 року за обвинуваченого ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1