ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/41/21 Справа № 181/1074/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що з копії супровідного листа Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № П-20/52.2/13-10673 від 26.11.2020 року вбачається, що у зв`язку зі службовою необхідністю матеріали ЄО № 3765 від 22.11.2020 року та ЄО № 3791 від 24.11.2020 року по повідомленню гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , направлені до Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для опитування заявника та доручення до даного матеріалу копії відповідних документів на право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , для прийняття в подальшому рішення згідно чинного законодавства.
Слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки матеріали по повідомленню ОСОБА_6 знаходяться поза межами юрисдикції Межівського районного суду Дніпропетровської області, до якого подано дану скаргу, підстав для задоволення скарги не вбачається.

Скаржник ОСОБА_6 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року, скасувати її та зобов`язати уповноважену особу Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 23 листопада 2020 року, про що надати ОСОБА_6 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судове рішення було прийнято без її виклику, копію ухвали вона отримала заявником 09.12.2020 року, що підтверджується конвертом та інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення, та подала апеляційну скаргу 14.12.2020 року.
Зазначає, що слідчий суддя помилково відмовив у задоволенні її скарги, поклавши в основу свого рішення копію супровідного листа Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № П-20/52.2/13-10673 від 26.11.2020 року, оскільки, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, до Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області направлені матеріали по повідомленню ОСОБА_6 від 22.11.2020 року (ЄО №3765) та від 24.11.2020 року (ЄО №37911), тоді як у скарзі до слідчого судді від 30.11.2020 року мова йде про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за письмовим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2020 року. Тож вважає, що її повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2020 року не було направлене до Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області та залишилося у Межівському ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, не зареєстрованим у ЄРДР.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі ОСОБА_6 , а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останньої обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить. Тому колегія суддів не вважає, що в даному випадку наявний пропуск цього строку, а отже й не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як витікає зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У рішенні Конституційного Суду України (другий сенат у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини третьої статті 307, частини третьої статті 309 КПК України від 17 червня 2020 року) у зазначено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 Кодексу). Недостатність судових гарантій від свавілля у питанні початку кримінального провадження перешкоджає захисту порушених прав людини, зокрема внаслідок унеможливлення судового захисту, передбаченого частинами першою, другою статті 55 Конституції України.
Вказаним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. Положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України - слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Вказана норма закону є імперативною оскільки не передбачає права слідчого, прокурора не вносити відомості до ЄРДР.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_6 23.11.2020 року поштовим відправленням з оголошеною цінністю надіслала до Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке вручене адресату 26.11.2020 року о 13:19 годині. 27.11.2020 року о 17:00 годині, зателефонувавши за номером «102», вона дізналася, що до ЄРДР її повідомлення не внесене.
01.12.2020 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідування.
На підтвердження обставин, зазначених у скарзі, ОСОБА_6 були надані до суду наступні докази: копія повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2020 року, копія накладної АТ Укрпошта експрес, роздруківка з сайту Укрпошти.
Під час апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що вказана заява відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, разом з цим питання про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 не було вирішено належним чином ані уповноваженими органами досудового розслідування, ані судом першої інстанції.
Слідчий суддя факту бездіяльності службових осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення оцінки не надав, натомість дійшов безпідставного висновку про відсутність підстав для задоволення даної скарги, оскільки матеріали по повідомленню ОСОБА_6 знаходяться поза межами юрисдикції Межівського районного суду Дніпропетровської області, до якого подано дану скаргу, що жодним чином не передбачено кримінальним процесуальним законом.
Отже, на думку колегії суддів, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід зобов`язати уповноважених посадових осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року - скасувати.
Зобов`язати уповноважених посадових осіб Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 23 листопада 2020 року, про що надати ОСОБА_6 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4