У Х В А Л А
судового засідання
08.02.2021 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
в ході розгляду у відкритому черговому судовому засіданні матеріалів об`єднаного судового провадження 1кп/465/970/20 з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002481 від 16.09.2019 року та обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002199 від 20.08.2019 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, за обвинувальним актом, раніше судимого востаннє 05.09.2017 Залізничним районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 389 КК України та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, за змістом обвинувального акта, раніше судимого, востаннє 13.03.2018 Личаківським районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, без постійного місця реєстрації та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 ст. 307 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурори Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Сторона захисту: адвокат ОСОБА_7 , та адвокат ОСОБА_8
встановив:
У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0002481 від 16.09.2019 року та № 0002199 від 20.08.2019 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених,
відповідно, - ОСОБА_3 за ч. 1 та 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 389 КК України та ОСОБА_4 за ч.1 та 2 ст. 307 КК України.
Згідно з обвинувальним актом № 0002481 від 16.09.2019 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи з метою отримання матеріальної вигоди, порушуючи вимоги чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, усвідомлюючи значення своїх дій та розуміючи їх наслідки, за невстановлених в ході проведення досудового розслідування обставин, місці та часі, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, в тому числі особливо небезпечних психотропних речовин, систематично незаконно придбавав такі, зберігаючи з метою збуту при собі, у подальшому незаконно збував їх наркозалежним особам, за що отримував грошову винагороду.
Окрім цього, ОСОБА_3 , 18 грудня 2019 року, приблизно о 17 год. 20 хв., маючи умисел на вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуваючи на перехресті вулиць Зерова - Боберського у м. Львові, незаконно збув ОСОБА_9 , (особі яка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві), фрагмент таблетки білого кольору, яка знаходилась у фольговому згортку, отримавши за це грошову винагороду в сумі 120 гривень. У подальшому, придбаний в ОСОБА_3 , фрагмент таблетки білого кольору, ОСОБА_9 , добровільно видав у приміщенні УГН ГУ НП у Львівській області, яку було поміщено та опечатано у поліетиленовий пакет типу «файл».
Згідно з висновком експерта НДЕКЦ при МВС України ОСОБА_10 № 3/1735 від 16.01.2020 року, у наданій на дослідження фрагменті таблетки білого кольору, котрий знаходиться в фольговому згортку, який міститься в полімерному пакеті, виявлено бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса бупренорфіну становить 0,0013 грам.
Обвинувачуючи ОСОБА_3 , прокурор та слідчий вважають, що тим самим, встановлена достатність доказів для його обвинувачення у незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.
Крім цього, ОСОБА_3 , діючи із вказаною вище метою, порушуючи вимоги чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, усвідомлюючи значення своїх дій та розуміючи їх наслідки, повторно, 23.01.2020 року, здійснив незаконне придбання у ОСОБА_11 , невстановлену кількість таблеток білого кольору з написом-маркуванням «SUBUTEX 8mg», обіг яких обмежено, та які незаконно зберігав біля себе, з метою подальшого збуту.
Окрім цього, 23 січня 2020 року, приблизно о 14 год. 18 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуваючи по вулиці Ліська, 7 у м. Львові, незаконно збув ОСОБА_9 , (особі яка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві), таблетку «Subutex 8 mg...» білого кольору, який містився у фольгово-паперовому згортку, отримавши за це грошову винагороду в сумі 450 гривень. В подальшому, придбаний у ОСОБА_3 , фрагмент таблетки «Subutex 8 mg...»., ОСОБА_9 , 23.01.2020 року, близько 15 год. 10 хв., добровільно видав у приміщенні УПН ГУ НП у Львівській області, яку, було поміщено та опечатано у поліетиленовий пакет.
У подальшому після вчинення вказаного злочину, за адресою: АДРЕСА_3 працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області спільно із працівниками УПН ГУ НП у Львівській області, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з висновком експерта НДЕКЦ при МВС України ОСОБА_12 , № 13/206 від 13.03.2020 року, у складі фрагментів таблетки білого кольору, які містяться у фрагменті блістера з надписом: «SUBUTEX», що поміщений в прозорий полімерний пакет виявлено бупренорфін. Бупренорфін віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса виявленого бупренорфіну становить 0,0072 грам.
За таких обставин прокурор та слідчий вважають, що тим самим, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_3 , у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0002199 від 20 серпня 2019 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 05 вересня 2017 року, вироком Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
В подальшому, у зв`язку з несплатою штрафу ОСОБА_13 , призначеного йому вироком суду від 05.09.2017, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.11.2018 року несплачену суму штрафу в розмірі 850 грн. замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт. 07 лютого 2019 року ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 05.11.2018, яка не оскаржувалася та набрала законної сили, надійшла на виконання у Франківський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.
Однак, засуджений ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного судом та маючи реальну можливість його відбути, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, від відбування вказаного покарання ухилявся.
Так, ОСОБА_3 , згідно підписки від 08.04.2019 року, ознайомлено з рішенням суду від 05.11.2018, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт згідно ст.40 КВК України та ч.2 ст.389 КК України. Для відбування покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_3 09.07.2019 направлено в ЛКП «Навколо базару», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 78, де видано наказ №63-к від 10.07.2019, згідно якого ОСОБА_3 , був зобов`язаний виконувати суспільно-корисні роботи на території ЛКП «Навколо базару» по вул. Боберського 15-21 та Поліщука 78- 86 у м. Львові. Для відбування покарання засуджений повинен був з`явитись в ЛКП «Навколо базару» 10.07.2019 та згідно встановленого графіку працювати по 4 години щодня у робочі дні з 10.07.2019 по 26.07.2019.
Проте, ОСОБА_3 , в порушення умов відбування покарання, умисно, без поважних причин, в період з 10.07.2019 по 26.07.2019 на громадські роботи в ЛКП «Навколо базару» не з`являвся, також не з`явився за викликами інспекції 07.02.2019, 18.02.2019, 16.04.2019, 02.05.2019, 18.07.2019, 24.07.2019, 19.08.2019, 28.08.2019, 23.09.2019, 24.12.2019 року, чим допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.11.2018, не відпрацювавши без поважних причин загалом 50 годин громадських робіт.
На думку прокурора та слідчого, встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме в ухиленні засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22 червня 2020 року об`єднано в одне судове провадження для спільного судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002481 від 16.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 ст. 307 КК України і обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002199 від 20.08.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 08 липня 2020 року, 02 вересня 2020 року, 28 жовтня 2020 року, 14 грудня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою, що був обраний та продовжувався ухвалами слідчого судді та суду у кримінальному провадженні № 0002481 від 16 вересня 2019 року, на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 11 лютого 2021 року включно. Підстави таких рішень викладені в ухвалах.
Через канцелярію суду поступило чергове клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки такий, як зазначив прокурор, закінчується 11 лютого 2021 року.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні, як і з попередніми клопотаннями прокурора не погодилась. Вважає, що у клопотанні дублюються підстави які були раніше, нових ризиків прокурором не наведено, а її підзахисний уже довший час перебуває під вартою. Просить суд врахувати, що ОСОБА_3 не зможе вплинути на свідка оскільки такий не буде допитуватися у судовому засіданні з підстав процесуальних обмежень. Крім того, зазначила адвокат КПК передбачає й інші запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі, а тому просить застосувати до її підзахисного домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з позицією свого захисника.
Адвокат ОСОБА_8 та її підзахисний ОСОБА_4 позицію адвоката ОСОБА_7 підтримали.
Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши матеріали судового провадження з розгляду обвинувальних актів, заслухавши пояснення та думку учасників процесу, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Обґрунтованою підозрою в інкримінованованих кримінальних правопорушеннях, як цього вимагає закон, суд і в подальшому визнає обвинувальні акти, що є предметом розгляду в суді, а крім того й докази надані прокурором, що досліджені в ході судового слідства.
З огляду на стадію кримінального судочинства у вказаному кримінальному провадженні, ризики, що передбачені ст.. 177 КПК України та визнавалися актуальними і враховувалися слідчим суддею та судом, що обирали та продовжували запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду й надалі є актуальними.
На даний час, як і раніше, суд визнає, що такими ризиками є:
- обвинувачений в подальшому може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, враховуючи його небажання виконати покарання за попереднім вироком, що й стало підставою про притягнення його до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч 2 ст. 389 КК України;
- може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те яке йому інкримінується, зважаючи на категорію інкримінованого кримінального правопорушення;
Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд з урахуванням попередніх підстав і обставин, оцінює такі в сукупності, в тому числі й ті, що стосуються обвинуваченого, зокрема:
- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчинені яких він обвинувачується;
- обвинувачений не має постійного джерела доходів, а правопорушення, яке йому інкримінується пов`язано саме із отриманням прибутків у незаконний спосіб;
- вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;
- перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконними засобами впливати на свідків, які ще судом не допитувалися;
При цьому суд відхиляє твердження адвоката, що свідка який, на її думку, не буде допитуватися судом, оскільки суд вчинить таку дію, за необхідності, дотримуючись правил встановлених КПК для процесуальних дій вказаної категорії.
Відтак, суд відхиляє твердження адвоката про відсутність підстав для запобіжного заходу її підзахисному, а також не знаходить підстав для зміни такого на домашній арешт.
Приймаючи дане рішення, суд бере до уваги, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб на даний час є достатньо вмотивованим з підстав, передбачених ст. 194 та 331 КПК України.
Дане рішення суд приймає з урахуванням встановлених в ході судових засідань особи обвинуваченого, стадії судового слідства та категорію інкримінованого злочину, беручи до уваги при цьому, позицію Конституційного Суду України, що відображена у пунктах 3-5 Рішення у справі № 1-28/2017 (№1-р/2017).
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177 -178 , 194, 199, 331, 369, 372 КПК України,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою, що був обраний та продовжувався ухвалами слідчого судді та суду у кримінальному провадженні № 0002481 від 16 вересня 2019 року. Строк тримання під варто продовжити на 60 (шістдесят) діб, тобто до 08 квітня 2021 року включно.
Визначити розмір застави обвинуваченому у вигляді 40 ( сорок) прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 84080 ( вісімдесят чотири тисячі вісімдесят ) грн. 00 коп.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 покладаються наступні обов`язки:
- прибувати до суду за викликом; не відлучатись з м. Львова без дозволу суду: повідомляти суд про зміну місця проживання; утриматись від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_3 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в частині запобіжного заходу, протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Суддя В. Кузь