Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 310/9238/17
провадження № 51-476ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Встановлені обставини
За вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня

2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено: за ч. 2 ст. 307 КК

до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк

2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку процесуальні витрати на користь держави на залучення експертів в сумі 1731,80 грн.
Також вирішено питання стосовно долі речових доказів.
Запорізький апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2021 року задовольнив апеляційну скаргу прокурора, частково задовольнив апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 .
Змінив вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року.
Призначив ОСОБА_5 покарання: за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 3 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 1 ст. 309 КК у виді арешту на строк 2 місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Стягнув із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз № 16-328 від 11 жовтня 2017 року в розмірі 494,80 грн, для проведення експертизи № 16-324 від 19 жовтня 2017 року в розмірі 742,20 грн, а всього стягнув 1237 грн.
Стягнув із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у солідарному порядку процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи № 16-327 від 17 жовтня 2017 року в розмірі 494,80 грн.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження неправильну оцінку доказів та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На підставі цього просить скасувати вирок місцевого суду й ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 рік відповідно до ст. 75 цього Кодексу.

Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допустили суди при винесенні судових рішень, а також має навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,

а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Усупереч наведеним положенням процесуального закону, посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення судами першої й апеляційної інстанцій кримінального процесуального закону, захисник не навела обґрунтування доводу про незаконність їх рішень відповідно до ст. 412 КПК. Захисник не зазначила, які конкретно положення КПК порушили суди першої й апеляційної інстанцій, у чому конкретно полягають ці порушення та чому їх слід віднести до підстав для скасування оскаржуваних вироку й ухвали відповідно до положень статей 370374, 404, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Також у касаційній скарзі відсутні обґрунтування щодо неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 413 КПК. Захисник не зазначила, у чому конкретно полягають ці порушення та як вони вплинули на законність і обгрунтованість рішень місцевого й апеляційного судів.
Захисник просить перекваліфікувати дії ОСОБА_5 на ч. 3 ст. 309 КК, проте нічого не зазначає в касаційній скарзі щодо висновків судів попередніх інстанції про визнання винуватості засудженого за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 цього Кодексу.
У касаційній скарзі не зазначено, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, та яких конкретно доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника, усупереч ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції взагалі не дослідив, не перевірив і не оцінив, визнавши їх при цьому необґрунтованими. Відповідно, касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду для спростування аргументів, викладених в апеляційній скарзі захисника.

Натомість у касаційній скарзі захисник наголошує на неповноті судового розгляду, невідповідності висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження і просить касаційний суд дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали районний та апеляційний суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Вимоги касаційної скарги захисника про ухвалення щодо ОСОБА_5 вироку

неузгоджуються з положеннями статей 433, 436 та 441 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції, який за наслідками розгляду касаційної скарги по суті ухвалює судові рішення у формі постанов і може лише: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень

ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3