УХВАЛА
Справа № 521/15818/19

Номер провадження:1-кп/521/481/20

04.02.2020 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ,,
за участю прокурорів ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
їх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

при судовому розгляді кримінального провадження № 521/15818/19-к щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заступника начальника установи з оперативної роботи-начальника оперативного відділу державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 - ч.3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Малиновським районним судом міста Одеси розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.27 ч.5 - ст. 368 ч.3 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті.
Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором було подане клопотання про тимчасове відсторонення обвинуваченого ОСОБА_11 від посади, строком на два місяця.
Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_11 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обвинувачення у інкримінованому ОСОБА_11 кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: заявою про злочин ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про факт вимагання ОСОБА_12 , а також переказ на визначений ними картковий рахунок неправомірної вигоди; показаннями начальника Одеського слідчого ізолятору ОСОБА_15 ; показаннями свідка - чергового зміни Одеського слідчого ізолятору ОСОБА_16 ; показаннями оперативного чергового Одеського слідчого ізолятору ОСОБА_17 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом обшуку приміщень Одеського слідчого ізолятора; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами у їх сукупності, які наявні у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КГІК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
На теперішній час ОСОБА_11 має можливість продовжити обіймати посаду старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та має вільний доступ до службових кабінетів Одеського слідчого ізолятору, у зв`язку з чим може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей та документів, які можуть мати значення для судового розгляду.
Так, ОСОБА_11 , будучи працівником державної установи, який займає відповідальне становище має право доступу до службових документів вищезазначеної установи, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, ОСОБА_11 має стійкі професійні службові зв`язки з працівниками правоохоронних органів в Одеській області та з іншими структурними підрозділами органів державної влади, повністю заперечує свою причетність до вчиненого ним злочину, у зв`язку з чим може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні використовуючи надану йому владу та службове становище з метою заставити їх змінити свої раніше надані покази на досудовому розслідуванні, користуючись тим, що судом вказані докази ще не вивчені.
Також, досудовим розслідуванням встановлені та допитані свідки вказаного правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_11 після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, обізнаний про місце їх фактичного мешкання та мешкання членів їх сімей.
Окрім іншого, враховуючи значимість посади яку обіймає ОСОБА_11 , останній може використовувати здобуті в нього зв`язки, у тому числі з правоохоронними органами та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та зазначили, що відповідно до ст. 131 КПК України, відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Зі змісту ч.1 ст.154 КПК України вбачається, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Рішення про відсторонення від посади суд може прийняти виключно за наявності підстав, які передбачені статтею 132, частинами 1 та 2 статті 157 КПК України.

Згідно з положеннями ст.157 КПК України, відсторонення від посади застосовується у разі, якщо слідчий, прокурор доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Отже, усі вищезазначені обставини повинні бути доведені прокурором, але прокурором ці обставини не доведені.
Наявність у підозрюваного права доступу до службової документації ДУ «Одеський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України не може свідчити про існування ризику знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей та документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки в ході досудового розслідування вже було вилучено усі необхідні документи. Посилання на те, що обвинувачений може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, використовуючи надану йому владу та службове становище не мають ніякого підґрунтя, так як ніяких випадків за час проведення слідства, щодо такого впливу не було зафіксовано, тому це лише абстрактні посилання, ніяких достатніх підстав так вважати немає.
Відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження, що суттєво обмежує право на працю і на заробіток, та негативно впливає на обов`язок особи утримувати інших осіб. Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначені у ст. 132 КПК України. У ній зазначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор, серед іншого, не доведе, що застосування певного заходу виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням. Доведеності такого ступеня втручання немає, а тому фактично сторона обвинувачення намагається поставити обвинуваченого у край невігидне становище, позбавляючи його можливості працювати за своєю кваліфікацією та професією.
На думку захисника, прокурор не надав суду доказів, які б підтверджували, що усунення від займаної посади є необхідним заходом, який забезпечить належний судовий розгляд. Таким чином, на думку сторонни захисту не вбачається достатніх підстав позбавляти ОСОБА_11 права на працю і отримання заробітку за виконану роботу.
Крім того, захисник просив прийняти до уваги, що відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.08.2019, слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_11 від посади на підставі недоведеності необхідності у відсторонені.
Розглянувши клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_11 від посади, заслухавши думку сторони захисту, потерпілого, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, при цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 157 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на вказані вимоги, судом були проаналізовані надані прокурором доводи клопотання, після чого, суд прийшов до висновку, що прокурором не надано будь яких даних, які б вказували на те, що ОСОБА_11 продовжує протиправну поведінку. Оцінюючи наявність ризику того, що ОСОБА_11 , перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд також не знаходить підстав вважати, що ОСОБА_11 може вчинити такі дії.
Суд також враховує, що достатнім запобіжником вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 дій, передбачених ч.1 ст. 157 КПК України, є діючий відносно обвинуваченого запобіжний заход у вигляді застави, з покладенням на обвинуваченого обов`язків утримуватись від спілкування з свідками.
Враховуючи те, що кримінальне провадження перебуває у стадії судового розгляду, з метою усунення підстав для висновків про упередженість судді при розгляді цього провадження, суд не надає оцінку наявності правової підстави для відсторонення обвинуваченого від посади та достатності доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення. Разом із цим, суд вважає, що тривале відсторонення обвинуваченого ОСОБА_11 від посади, у сукупністю з вимогами антикорупційного законодавства, яке обмежує працівників правоохоронних органів займатися іншою оплачуваною діяльністю, буде мати негативні наслідок для матеріального становища обвинуваченого.
При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.08.2019, слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_11 від посади. Разом із цим, прокурором у його повторному клопотанні не наведено жодного доводу, який б вказував на те, що за тривалий період, який відбувся з дати ухвалення зазначеного рішення змінились обставини справи або з`явились нові ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_11 .
Таким чином, суд вважає, що застосування тимчасового відсторонення обвинуваченого від посади, яке є лише одним з заходів забезпечення у кримінальному провадженні, при наявності інших, дієвих запобіжників неправомірної поведінки обвинуваченого, не є доцільним і необхідним на даній стадії судового провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про тимчасове відсторонення обвинуваченого ОСОБА_10 від посади старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий: ОСОБА_1