УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, що полягає у невиконанні вимог статті 214 КПК України. У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що 05.07.2020 він засобами поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про кримінальне правопорушення, відомості за якою до ЄРДР внесені не було. З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань розпочати досудове розслідування за фактами, викладеними у його заяві.

В судове засідання ОСОБА_3 , не з`явився та у своїй скарзі просив здійснювати її розгляд за його відсутності.

Представник Державного бюро розслідувань, який був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явився та надіслав листа, в якому зазначив, що заява про кримінальне правопорушення була скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові. Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарги здійснюється без участі належним чином повідомленого представника зазначеного правоохоронного органу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Під час оскарження особою слідчому судді бездіяльності в порядку статті 303 КПК України на особу покладається обов`язок, згідно ст. 22 КПК України обстоювання своєї правової позиції, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України)

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні ви рішають лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При цьому за ч.5 ст. 214 КПК України, до Реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по-батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по-батькові, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

На підставі вищезазначеного, до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, відповідно до вищевикладених норм вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Таким чином, є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину : час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

З матеріалів скарги вбачається, що 05.07.2020 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про кримінальне правопорушення.

Однак вказана заява правоохоронним органом не була отримана, про свідчить трекінг відстеження відправлення на офіційному сайті Укрпошти, згідно якого «відправлення не вручене під час доставки».

Таким чином, заявником не доведено про наявність бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне залишити скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.9, 22, 26, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1