Ухвала Іменем України
27 січня 2021 року м. Київ
справа № 635/6240/17 провадження № 51-340ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:

За вироком Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2019 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 05 листопада 2017 року приблизно о 23:30, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля магазину «Продукти» за адресою: вул. Пушкінська, с. Липці, Харківський р-н, Харківська обл., грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, став ображати нецензурною лайкою ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_4 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, завдав потерпілому ОСОБА_5 декількох ударів кулаками обох рук у ділянки грудної клітки та обличчя. А потім побіг за ОСОБА_5 і в ході руху розбив пусту скляну пляшку із спиртного напою, яка знаходилася у нього в руці, та умисно завдав останньому удару уламком від скляної пляшки в ділянку шиї та в ділянку скроні, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_4 та призначення нового розгляду в цьому суді. Посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Вказує, що при постановленні ухвали апеляційний суд не надав належної оцінки доводам прокурора в апеляційній скарзі про необґрунтованість застосування судом ст. 75 КК України щодо ОСОБА_4 . Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій не оспорюються.
Доводи в касаційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтоване застосування ст. 75 КК України, аналогічні доводам, наведеним в апеляційній скарзі прокурора. Вони були визнані судом апеляційної інстанції безпідставними з наведенням в ухвалі належних мотивів наїх спростування.
Визнаючи необґрунтованими доводи прокурора, суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, урахував тяжкість злочину, особу винного та конкретні обставини справи. Зокрема, суд взяв до уваги, що ОСОБА_4 на обліку влікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має малолітнього сина, не працевлаштований. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий не має до нього жодних претензій, просив не призначити ОСОБА_4 суворого покарання та не позбавляти волі.
Касаційна скарга прокурора не містить переконливих доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеногоОСОБА_4 покарання через м`якість.
Урахувавши зазначене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, при цьому належним чином обґрунтував своє рішення, зазначивши підстави застосування ст. 75 КК України.
Відповідно до ст. 419 КПК України апеляційний суд належним чином вмотивував свої висновки, з якими погоджується і суд касаційної інстанції. Обставин, які були б підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, за доводами прокурора в касаційній скарзі не встановлено.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Саме такі обставини встановлено судом при перевірці зазначеної касаційної скарги.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 жовтня

2020 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3