Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1/21
Провадження №: 1-кс/332/16/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання та додані до нього матеріали слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , подане в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 01 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке надійшло до суду поштою 11.01.2021. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про те, що у провадженні слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 01 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2021, близько 07-00 год., ОСОБА_5 , знаходячись на міжповерховій клітині між першим та другим поверхом під`їзду №2, будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на умисне вбивство малознайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи та бажаючи спричинення потерпілому смерті, дістав з карману своїх штанів ніж, при цьому стиснувши його у правій руці, наніс йому один удар ножем в область грудної клітини з ліва, чим спричинив потерпілому згідно повідомлення з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, проникаюче поранення грудної клітини, проникаюче поранення серця, шок 2-4 ступеня.
В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер вчинених ним дій, зник з місця вчинення злочину, не надавши потерпілому медичної допомоги, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть ОСОБА_7 не настала, у зв`язку з своєчасним наданням йому медичної допомоги.
Під час відпрацювання місця події було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користується транспортним засобом марки «Мерседес» моделі «А 170» НОМЕР_1 , реєстраційний номер ( НОМЕР_2 ). 01.01.2021 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, по вул. Сеченова 25-А, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Мерседес» моделі «А 170» реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому можуть перебувати знаряддя вчинення злочину або інші об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ встановлення факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування вищевказаний транспортний засіб, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
У клопотанні слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, та призначення ряду експертиз.
Слідчий підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення, які вказані в клопотанні.

Прокурор наполягав на задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник повідомлені про місце та час судового засідання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 01.01.2021 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, по вул. Сеченова 25-А, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Мерседес» моделі «А 170» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться в користуванні підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідною постановою слідчого від 01.01.2021, вказаний вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом, який на теперішній час знаходиться в Заводському ВП.
Втім, слідчий суддя не погоджується з позицією слідчого, оскільки з матеріалів справи не випливає, що зазначений транспортний засіб в рамках даного кримінального провадження відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, зокрема не є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зберіг на собі його сліди, оскільки правопорушення було вчинене в іншому місці за іншою адресою.

Посилання слідчого на те, що в зазначеному автомобілі можуть перебувати знаряддя вчинення злочину або інші об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ встановлення факту та обставин вчинення кримінального правопорушення не може бути підставою для накладення арешту на автомобіль. Для з`ясування факту наявності перелічених предметів орган досудового розслідування може вжити інші процесуальні заходи, передбачені КПК України.
Таким чином, проаналізувавши докази, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вищезгаданий транспортний засіб та у задоволенні клопотання про накладення арешту слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170, 171 237 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Повний текст ухвали проголошено об 11-15 годині 12.01.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали, можуть її оскаржити протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1