Справа № 317/2135/20
Провадження № 1-в/317/205/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Запорізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який знижує або пом`якшує призначене покарання, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу статті 89 КК України не судимого,

засудженого вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19.05.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року заступник начальника Запорізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним поданням, в якому вказує, що ОСОБА_5 вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19.05.2020 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 року іспитового терміну він не вчинить кримінальне правопорушення.

Засуджений ОСОБА_5 з 09.07.2020 перебуває на обліку у Запорізькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, за яким санкцію ч. 1 ст. 185 КК України змінено, а саме: з позбавлення волі на обмеження волі.

Враховуючи викладене, заступник начальника Запорізького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 просить суд на підставі ст.ст. 537, 539 КК України вирішити питання щодо приведення вищенаведеного вироку суду у відповідність з діючим законодавством.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Засуджений у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив подання розглядати без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами. Проти задоволення подання не заперечує.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19.05.2020 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 року іспитового терміну він не вчинить кримінальне правопорушення. Засудженого зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

В силу п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, частину 1 статті 185 КК України викладено у наступній редакції: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою 72 цього Кодексу.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 засуджено вироком суду та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, та, відповідно, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України, викладену в новій редакції, тому наявні підстави для задоволення подання, шляхом визначення засудженому покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог зазначеного Закону.

При визначені терміну покарання нового виду суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначення покарання більшого ніж 4 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріплені у ст. 4 та ст. 5 КК України.

З урахуванням вищенаведеного, приводячи вирок у відповідність, слід вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 року іспитового терміну він не вчинить кримінальне правопорушення. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 372, 376, 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника Запорізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який знижує або пом`якшує призначене покарання, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Привести у відповідність до вимог Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» покарання ОСОБА_5 , призначене вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2020 року, визначивши останньому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України 4 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового терміну він не вчинить кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали складено та проголошено 27.08.2020 о 15-45 год.

Суддя ОСОБА_1