У Х В А Л А
смт Короп 30 грудня 2020 року
Коропський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
15.10.2019 року ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4
09.11.2020 року до суду подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
09.11.2020 року ухвалою суду надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
30.12.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 доставлений до суду.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та зазначила, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить наступного висновку.
Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
В той же час, в клопотанні, як підстави обранння запобіжного заходу зазначено, що ОСОБА_4 тривалий час знаходився у розшуку, тому він може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити нове кримінальне правопорушення.
Але в порушення вимог ст. 194 КПК України, прокурор у клопотанні лише перелічила заявлені ризики, не виклавши обставин, які дійсно свідчать про їх наявність.
Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", "Харченко проти України».
Крім того, статтею 183 КПК України визначено коло осіб до яких може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, отже є особою до якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований.
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України суд,
у х в а л и в:
у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1