КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2801/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, а саме до 16.07.2020 року включно.
Визначено ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 1000000 грн.
В разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Покладено на підозрюваного, в разі внесення застави, наступні обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
4) носити електронний засіб контролю.
5) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Прокурором не доведено обґрунтованість підозри та порушено вимоги ст. 278 КПК України. Слідчим суддею в порушення вимог ч. 1 ст. 184 КПК України не перевірено на законність клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу його обґрунтування та додатки до нього. Судом не взято до уваги, те що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох дітей, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я, останній позитивно характеризується.
Також апелянт зазначає, що жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений та не обґрунтований. До клопотання не додано суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.
Крім того апелянт зазначає, що розмір застави визначено з недотриманням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України. У матеріалах справи відсутні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 1 000 000 гривень.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України, та за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України.
16.05.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України.
18.05.2020 заступник військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, про застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину, за санкцією одно з них передбачено основне покарання у виді позбавляння волі на строк до 12 років, а відтак, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та таким чином перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.
18.05.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва дане клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, а саме до 16.07.2020 року включно, із визначенням ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 1000000 грн.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 ,у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки, які визначені даною ухвалою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України. Вагомість наявних доказів підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення доведена органом досудового розслідування та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини,для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі "Котій проти України" п. 42).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 ,з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 , здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ,та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинення злочину, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 1 000 000 грн.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи захисника про те, що відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину та відсутність ризиків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Посилання апелянта на те, що судом не взято до уваги, те що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох дітей, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я, та що останній позитивно характеризується, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки незважаючи на те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується та злочин у якому він підозрюється не пов`язаний проти життя та здоров`я, проте, даний злочин є особливо тяжким злочином, який пов`язаний з посяганням на військове майно в особливий період, відтак відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні.
Всі інші підстави, зокрема і винуватість особи, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, а саме до 16.07.2020 року включно, із визначенням ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 1000000 грн., із покладенням на підозрюваного, в разі внесення застави, обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та які визначені даною ухвалою, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4