Справа № 309/2390/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , представника підозрюваного ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/558/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01. 10. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000716 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28. 11. 2020 з визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 101 350 грн. щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не судимого, студента 2 курсу Хустського професійного ліцею сфери послуг, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 12. 09. 2020 приблизно о 00 год. 05 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи разом з неповнолітнім ОСОБА_10 біля приміщення пабу «Churchill», який розташований по вул. Миколи Аркаса, 9 в м. Хуст та біля житлових багатоквартирних будинків, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливо ставлячись до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, безпідставно розпочали конфлікт з ОСОБА_11 , мешканцем АДРЕСА_2 , та ОСОБА_12 , мешканцем АДРЕСА_3 , у ході чого ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перебуває в центральній частині міста поруч із житловими будинками, не маючи жодних підстав, для застосування зброї, з метою подальшої провокації
-2-

конфлікту, та надання сигналу вчиняти спільно з ним хуліганські дії ОСОБА_10 , при значному скупченні людей, здійснив три прицільні постріли з пістолету невстановленого зразка у бік ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , після чого втік з місця події.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобіганню його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, представника потерпілого, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином зокрема, шляхом залучення інших осіб з метою направлення органу слідства на хибний шлях, слідчим у клопотанні зазначено про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти вказаним ризикам.
В ухвалі слідчого судді зазначено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. За вказаних обставин слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також слідчим суддею враховано і дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який характеризується посередньо, раніше не судимий, не одружений, не працює, студент 2 курсу Хустського професійного ліцею сфери послуг. Окрім того, задовольняючи клопотання про обрання неповнолітньому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи відсутність доказів того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначив і заставу в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 101 350 грн., яка, у разі її внесення, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01. 10. 2020, яку просить скасувати та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що слідчий суддя першої інстанції при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_5 допустив порушення кримінального процесуального закону в частині встановлення наявності обґрунтованої підозри, умисно не врахував твердження сторони захисту про відсутність у вказаному клопотанні доказів обставин, які б свідчили про наявність обгрунтованої підозри. Стверджує про неврахування слідчим суддею тверджень прокурора та слідчого про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення також дає підстави вважати судове рішення незаконним, тобто не було доведено наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор та слідчий, та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

-3-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, законного представника підозрюваного ОСОБА_7 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у

-4-

кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у слідчому відділі Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000716 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7. ч. 2 ст. 115 КК України. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені неповнолітньому ОСОБА_5 , його захиснику ОСОБА_6 та законному представнику ОСОБА_7 було вручено 28. 09. 2020 о 15 год. 40 хв. Копію клопотання з додатками неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 , отримали 28. 09. 2020 о 17 год.
Ухвалою слідчого судді від 01. 10. 2020 за клопотанням старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-5-

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та перебуваючи на волі, може продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, або вчинити інше та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість його підозри, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої

-6-

підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника - адвоката ОСОБА_6 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в цій частині безпідставними.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_5 розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 101 350 грн. є таким, що співвідноситься з даними про особу

-7-

підозрюваного ОСОБА_5 , обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 , як зазначено в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01. 10.2020, якою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 101 350грн. - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: