Справа № 991/8595/20
Провадження №11-сс/991/894/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2020 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою № 202008-20 від 13.10.2020.

На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у заяві № 202008-20 від 13.10.2020 не вказали конкретні факти, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя вважав за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2020 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, у якій ставили вимогу про скасування ухвали слідчого судді від 20.10.2020, постановлення нової ухвали, якою слід зобов`язати уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести відомості до ЄРДР за їхньою заявою № 202008-20 від 13.10.2020 та розпочати досудове розслідування із подальшим направленням витягу із ЄРДР.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено наступне.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посилаються на те, що ряд високопосадовців, зокрема - Міністр внутрішніх справ, колишній Президент України, посадові особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Національного антикорупційного бюро, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України та інші особи вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 209 КК України, тому щодо них слід розпочати досудове розслідування.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні. Надала пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги.

ОСОБА_7 у судовому засіданні також підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився. Натомість, прокурором подано заяву про розгляд даної справи за його відсутності з огляду на епідеміологічну ситуацію в країні. Окрім цього, прокурор повідомив, що до Офісу Генерального прокурора 15.10.2020 надходила заява ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 13.10.2020, яка була зареєстрована за вхідним № 202008-20. На вищезазначену заяву 23.10.2020 за вихідним № 16/1/2-18759-16 заявникам надано відповідь про відсутність передбачених законом підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Вказав, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.10.2020 законною і обґрунтованою, а тому заперечував проти задоволення апеляційної скарги (т. 2, а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, судовий розгляд здійснено за відсутності прокурора.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які подали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції під час здійснення перегляду ухвал суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України має встановити їх відповідність критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості (ч. 1 ст. 370 КПК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у п. 4, 5 ч. 1 Глави 2 Розділу І Наказу Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 28 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» (далі - Наказ).
Крім того, ч. 2 Глави 1 Розділу ІІ Наказу закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Суспільна небезпечність є основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень або діянь, які не містять будь-якої суспільної небезпечності.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З аналізу вищенаведених положень кримінального процесуального законодавства колегія суддів вбачає, що у разі не наведення заявником у заяві чи повідомленні про вчинення злочину об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину, тобто - суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, таке повідомлення не може бути зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.
Норми чинного процесуального законодавства закріплюють обов`язок здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви про вчинення злочину.
Основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У заяві про злочин від 13.10.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 4-6) не наведено відомостей, які можливо сприйняти як об`єктивні дані, що свідчать про реальну наявність підстав вважати, що було вчинено кримінально-каране діяння, передбачене чинними нормами КК України.
Оскільки зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, які б могли свідчити про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України, Суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя прийшов цілком вірних висновків щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Окремо Суд звертає увагу, що апеляційна скарга не містить будь-якого обґрунтування ймовірно допущених слідчим суддею порушень, які б могли стати підставою для скасування ухвали від 20 жовтня 2020 року та посилань на відповідні підстави для скасування рішення слідчого судді, які передбачені ст. 409 КПК України.
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
На підставі вищевикладеного, оскільки слідчий суддя дійшов цілком вірних висновків щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 16.10.2020, а апеляційна скарга не містить доводів щодо порушень, допущенних слідчим суддею під час постановлення ухвали від 20.10.2020, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись статтями 214, 307, 376, 405, 407, 409, 418, 532 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 991/8595/20 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 20 жовтня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4