У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000448 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та захисник не заперечували проти клопотання прокурора.
Представник потерпілих та потерпілі підтримали клопотання прокурора.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 15-ти років.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).
Перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, обвинувачений може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.
При прийнятті рішення, суд враховує і особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних звязків, власного житла, та офіційного доходу, що свідчить про те, що у ОСОБА_7 відсутні ті суспільних цінності, які б стримували його від девіантної поведінки та засуджували її, і перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може ухилятися від явки до суду, чинити тиск на учасників кримінального провадження та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Суд бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 має підвищену суспільну небезпеку і пов`язаний з позбавленням життя особи, у зв`язку з чим тримання обвинуваченого під вартою є виправданою мірою, оскільки наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію не винуватості, ніж правило поваги до особистої свободи ( п.152 рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», рішення ЄСПЛ «Харченко проти України»).

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Суд зауважує, що від обвинуваченого не надходило скарг на стан здоров`я, який би ставив під загрозу його життя, за умови перебування у слідчому ізоляторі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.
Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 18 січня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1