Справа № 185/5108/20
Провадження 1-кп/185/578/20
В И Р О К
іменем України
11 серпня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000402 від 08 березня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, який працює субпідрядником, неодружений, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України
та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 вчинив придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за наступних обставин.

ОСОБА_3 на початку січня 2020 року (більш точного часу під час досудового розслідувана встановити не представилось можливим) рухався поряд з заправкою АЗС «Укрнафта», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський р-н,
с. Богуслав, вул Соборна №1/ж, де на землі побачив паперовий згорток, в середині якого перебувала подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 15,5117г та переконавшись в тому, що вказана речовина є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонено, у ОСОБА_3 одразу виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання.
Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки бажаючи їх настання підняв з землі та поклав до свого одягу вищезазначений паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, тим самим незаконно придбав та в порушення визначеної в ч.2 ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.
Надалі, 07.03.2020 року о 14 годині 03 хвилини, в ході поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», співробітниками Павлоградської ВП ГУНП в Дніпропетровській області, поблизу буд. № 20 ( навпроти буд. № 49), по вул. Набережна в с. Богуслав, Павлоградського р-н. Дніпропетровської області, ОСОБА_3 добровільно видав знайдений ним паперовий згорток з подрібненою речовино рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, масою 15,5117 г, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений загальною масою 13,5845 г (в перерахунку на суху речовину).
Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.
ОСОБА_3 , підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.
ОСОБА_3 , зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник ОСОБА_5 , повідомив, що здійснював захист обвинуваченого під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди. Повністю підтвердив зазначені його підзахисним дані.
Прокурор угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Повідомив, що кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Повідомив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди. Зазначив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої правопорушенням.
Судом досліджено:
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000402 від 08 березня 2020 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.
Висновок експерта від 29.04.2020 №19/104-8/1281, відповідно до якої вилучена речовина рослинного походження зелено-коричневго кольору, масою 15,5117 г є канабісом, в перерахунку на суху речовину маса опію ацетильованого становить 13,5849 г. Довідка про вартість витрат на проведення експертизиу сумі 1307,60 грн.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема, щодо проступків (пункт 1 частини четвертої статті 469 КПК України).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. (абзац п`ятий частини четвертої статті 469 КПК України).
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.
Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства.
Суспільний інтерес полягає у суспільній небезпеці, насамперед, поширення та пагубним впливом наркоманії на свідомість психічнонестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Наркоманія та незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належить до глобальних проблем сучасності з високим ступенем суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для населення, економіки та суспільства в цілому.
А тому є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.
За таких обставин, суд приходить висновку, що умови угоди відповідають інтересам українського суспільства.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Істотні умови угоди, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Судом не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.
У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.
Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 .

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання вини обвинуваченим.
Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди немає.
Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінального проступку.
За вчинення кримінального проступку за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді обмеження волі строком 1(один) рік, із застосуванням до призначеного покарання положень ст.75,76 КК України із звільненням від відбування такого покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 , раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2018 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності», характеризується позитивно.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.
Обставина, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3

судом не встановлено.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв у його розкритті, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його виправлення можливе без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Мотиви ухвалення інших рішень
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз на суму 1307,60 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з тим, що повинен відшкодувати державі витрати на залучення під час досудового розслідування експерта.

Долю речових доказів, необхідно вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373,469, . 472, 475 КПК України, суд-
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.08.2020 року у кримінальному провадженні №0000402 від 08 березня 2020, укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
ОСОБА_3 на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.
Покласти на ОСОБА_3 , згідно статті 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень 60 копійок).

Речові докази: канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 13,5849 г, що перебуває на зберіганні у камері схову речових доказів Павлоградському ВП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1