Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4169/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2020 року,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання відповідно до ст.2 розділу 2 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2020 року №838-VIII.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2020 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

В ухвалі суду зазначено, що в провадженні, за результатами розгляду якого ОСОБА_7 було засуджено 05.08.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва попереднє ув`язнення до нього не застосовувалось, його було затримано в порядку приведення вироку до виконання, що не є попереднім ув`язненням, в зв`язку з чим клопотання є безпідставним та не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою задовольнити його клопотання та зарахувати у строк відбування покарання період перебування в установі попереднього ув`язнення з 09.03.2020 по 13.07.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги, що вказаний період часу він перебував в ДУ «Київський слідчий ізолятор № 13», очікуючи направлення та етапування до ДУ «Коростенська виправна колонія № 71».

Заслухавши доповідача, засудженого про задоволення його апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII (далі Закон №838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком впродовж двох років.

За апеляційною скаргою прокурора, вироком апеляційного суду м. Києва від 04.04.2016 року, вирок районного суду скасовано в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.ст. 75,76 КК України.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.04.2017 року за касаційною скаргою засудженого, вирок апеляційного суду м. Києва від 04.04.2016 року змінено, пом`якшено ОСОБА_7 покарання та визначено його у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження щодо засудженого не застосовувався. ОСОБА_7 було заарештовано 09.03.2020 року, з цього моменту обчислюється строк відбування покарання.

Розглядаючи, клопотання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, відповідно до ст.2 розділу 2 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2020 року №838-VIII, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки час перебування в слідчому ізоляторі та час слідування до місця відбування покарання після вступу вироку у законну силу, не є попереднім ув`язненням і не підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407,537 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2020 року щодо нього залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: