Ухвала
Іменем України
24 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 303/7614/16-к
провадження № 51-1974ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурором порушено питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному прокурор у своїй касаційній скарзі, оскаржуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, не наводить конкретних порушень, допущених судом при постановленні вказаного судового рішення, які відповідно

до положень ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування, про що сформульовані його вимоги до суду касаційної інстанції.

Крім того, не містить касаційна скарга прокурора і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, на що він вказує, як на підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваних судових рішень, з урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу.
Натомість прокурор, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які він убачає у постановленні ухвали апеляційного суду, якою оскаржуваний вирок було залишено без зміни, в порушення принципу безпосередності дослідження доказів, не конкретизує, яким саме доказам без безпосереднього їх дослідження надав іншу оцінку суд апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3