Справа № 296/9284/20
У Х В А Л А

10 листопада 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в місті Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна.

У поданому клопотанні адвокат зазначав, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000440 від 08 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 14 ч. З ст. 185, ч. З ст. 185 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами прокуратури Житомирської області.

06 жовтня 2020 року працівниками Слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Житомирській області під час проведення обшуку квартири, де проживала ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено її майно, яке належить їй на праві власності, серед якого: телевізор марки «Supra» чорного кольору з пультом до нього; WI-FI роуртер марки TP-LINK S/N 62; ноутбук марки «Acer» «63400, та зарядний пристрій до нього; грошові кошти в сумі 9800 грн.

В подальшому, 09 жовтня 2020 року слідчим суддею Корольовського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 було винесено ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна (справа №296/8531/20).

Адвокат зазначив, що ОСОБА_4 є законним власником вищевказаного майна, яке було тимчасово вилучене в ході обшуку квартири в якій вона проживала працівниками поліції 06.10.2020 року. Вважають, що вилучення в ході проведення обшуку 06.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді за місцем мого проживання ОСОБА_4 є незаконним, а тимчасове вилучення мого майно було безпідставним.

ОСОБА_4 22.10.2020 року було подано до слідчого клопотання про повернення мені тимчасового вилученого майна. Проте станом на момент подання даного клопотання до суду, відповіді слідчий не надав, а також майна не повернув.

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Представник власника майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Частиною першою статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000440 від 08 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 14 ч. З ст. 185, ч. З ст. 185 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами прокуратури Житомирської області.

06 жовтня 2020 року працівниками Слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Житомирській області під час проведення обшуку квартири, де проживала ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено її майно, яке належить їй на праві власності, серед якого: телевізор марки «Supra» чорного кольору з пультом до нього; WI-FI роуртер марки TP-LINK S/N 62; ноутбук марки «Acer» «63400, та зарядний пристрій до нього; грошові кошти в сумі 9800 грн.

09 жовтня 2020 року слідчим суддею Корольовського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 було винесено ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна.

У поданому клопотанні заявник ставить питання про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 09.10.2020.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005, рішення у справі «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005).

При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень сторін, у вказаному кримінальному провадженні відсутні докази, що пред`явлено цивільний позов чи повідомлено про підозру.

Слідчий в судове засідання не з`явився, жодним чином не заперечив щодо обставин викладених у клопотанні про скасування арешту майна.

За вказаних обставин, враховуючи надані адвокатом документи на підтвердження клопотання та недоведеність слідчим підстав вважати, що зазначене відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та можуть бути доказами у кримінальному провадженні № 0000 від 08.05.2020, приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_4 на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 169, 170, 173, 174, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 09.10.2020.

Зобов`язати слідчого Слідчого управління відділу ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , або інших слідчих із групи слідчих у кримінальному провадженні негайно повернути ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 телевізор марки «Supra» чорного кольору з пультом до нього, WI-FI роуртер марки TP-LINK S/N 62, ноутбук марки «Acer» «63400, та зарядний пристрій до нього, грошові кошти в сумі 9800 грн., або її представнику адвокату - ОСОБА_3 , вилучені 06.10.2020 року під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію цієї ухвали про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000 від 08.05.2020 після оголошення ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна присутнім у судовому засіданні під час оголошення цієї ухвали, а у разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення цієї ухвали надіслати її копію таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор у кримінальному провадженні № 0000 від 08.05.2020 після отримання копії ухвали про скасування арешту повинні негайно вжити заходів щодо виконання цієї ухвали та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1