КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4773/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 297-4 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.15 року щодо підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2020 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.15 року щодо підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, оскільки слідчим суддею не було взято до уваги докази надані стороною обвинувачення.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 30.09.2016 року у справі № 757/42115/16-к надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 . Однак, норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Генеральної прокуратури України» № 1355-VIIIвід 12.05.2016 року на підставі якої слідчий суддя постановив рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування припинила свою дію.

Згідно Закону України « Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення механізмів забезпечення завдань кримінального провадження» № 1950- VIIIвід 16.03.2017 року, оскільки вказана норма діяла до початку діяльності Державного бюро розслідувань, тобто до 27.11.2018 року, та слідчі Генеральної прокуратури України втратили свої повноваження здійснювати досудове розслідування.
Орган досудового розслідування повторно звернувся із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_10 в одному кримінальному провадженні, оскільки наявні нові обставини, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та згідно постанови від 20.08.2019 року до ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук, здійснення яких доручено СБ України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Слідчим Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2015 року за №0001642, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 262; ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказане кримінальне провадження 04.08.2015 року виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014 року.
Так, наказом від 14.11.2012 року № 622о/с начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_12 призначений на посаду міліціонера відділення застосування спеціальних засобів інженерно-технічного взводу роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві. Наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві від 28.02.2013 року за №131 о/с ОСОБА_10 присвоєне спеціальне звання - сержант міліції.

ОСОБА_10 , працюючи на посаді міліціонера відділення застосування спеціальних засобів інженерно-технічного взводу роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382, грубо порушив вимоги п.1 ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття виконання наказів керівника, в період 18-20 лютого 2014 року в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, на виконання явно злочинного наказу, він безпосередньо прийняв участь у вчиненні терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків, а також у вчиненні умисних вбивств двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та способом, небезпечним для життя багатьох осіб, замахів на вбивства та заволодіння зброї за фактичних обставин зазначених у клопотанні.

03.02.2016 року ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 262; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Для вручення повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного 08.02.2016 року та 16.02.2016 року ОСОБА_10 по повісткам до слідчого не з`явився, про що мається підтвердження в додатках до матеріалів клопотання, про причини неявки не повідомив.

Зокрема, у зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_10 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 03.02.2016 року, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України було направлене у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання його поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Крім того, підозрюваний ОСОБА_10 викликався до органу досудового слідства для проведення слідчих та інших процесуальних дій шляхом публікації офіційного повідомлення про виклик як підозрюваного на сайті ГПУ та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»), про що також маються підтвердження у додатках до клопотання.

Орган досудового розслідування зазначає, що про виклики та про підозру ОСОБА_10 був поінформований з дотриманням вимог КПК України для таких випадків, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних та передбачених заходів для вручення йому повідомлень про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_10 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, про те, що він перебуває за межами України.

Зокрема, відповідно до інформації оперативних підрозділів, місце перебування ОСОБА_10 не встановлено, за місцем проживання (реєстрації) він відсутній, ймовірно переховується за межами території підконтрольної Україні, отримав 19.09.2014 року громадянство Російської Федерації.

У зв`язку із зазначеним, постановою слідчого в особливо важливих справах від 17.02.2016 року ОСОБА_10 оголошено в розшук, здійснення якого доручено Службі безпеки України.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 за межами України та його екстрадиції слідчими у кримінальному провадженні вживалися окремі заходи у рамках міжнародного співробітництва.

Так, Генеральною прокуратурою України 21.04.2016 року до компетентного органу Російської Федерації в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено клопотання про затримання ОСОБА_10 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу, однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, у зв`язку з наданням останньому 19.09.2014 року російською стороною громадянства Російської Федерації.

На думку органу досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_10 переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Про те, що ОСОБА_10 перебуває за межами України свідчить й те, що згідно інформації наданої Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України він 06.06.2015 року виїхав до Автономної Республіки Крим та до цього часу на територію України не повертався.

До цього часу ОСОБА_10 на жоден із викликів правоохоронного органу безпідставно не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив.

У зв`язку з цим, згідно постанови слідчого Генеральної прокуратури України від 20.08.2019 року підозрюваного ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено Службі безпеки України. Зазначена постанова для виконання направлена в СБУ 21.08.2019 року.

Відповідно до матеріалів провадження, у зв`язку із зміною підслідності та дорученням здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим Державного бюро розслідувань України, постановою слідчого від 14.08.2020 року підозрюваного ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук, продовження здійснення якого доручено Службі безпеки України. Зазначена постанова для виконання направлена в Службу безпеки України.

Також, здійснюючи міжнародний розшук ОСОБА_10 , Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року направлено запити від 18.01.2017 року та 04.08.2017 року про встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 та проведення із ним процесуальних дій, зокрема повідомлення про підозру, роз`яснення йому прав та обов`язків та допит як підозрюваного.

Однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаних клопотань також відмовлено, що із достатньою ймовірністю свідчить про те, що ОСОБА_10 переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

18.08.2020 року слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про здійснення щодо ОСОБА_10 спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.15 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.15 року щодо підозрюваного ОСОБА_10 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчогопро здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , слідчий суддя виходив з того, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 30.09.2016 року у справі № 757/42115/16-к вже надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно останнього, вказана ухвала слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, не скасована та не втратила свою чинність, тому підстав для задоволення вказаного клопотання немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, зважаючи на наступне.

Згідно з п. 20-1 Розділу 11 КПК України «Перехідні положення» тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті "Урядовий кур`єр" відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 30.09.2016 року у справі № 757/42115/16-к надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 .
Разом з тим, вказана ухвала слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, не скасована та не втратила свою чинність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, визначених п. 20-1 Розділу 11 «Перехідні положення», ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання повторного дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001642 стосовно ОСОБА_10 .

Доводи прокурора щодо можливості повторного звернення з таким клопотанням до слідчого судді, оскільки наявні нові обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно системного аналізу положень ст. 297-4 КПК України, повторне звернення із таким клопотанням за наявності вказаних обставин допускається у разі відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи прокурора, що згідно припиненням дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Генеральної прокуратури України» № 1355-VIIIвід 12.05.2016 року та Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення механізмів забезпечення завдань кримінального провадження» № 1950- VIII від 16.03.2017 року, слідчі Генеральної прокуратури України втратили свої повноваження здійснювати досудове розслідування, тому слідчий Державного бюро розслідувань повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_10 , оскільки зміни підслідності та доручення здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001642 слідчим Державного бюро розслідувань України не свідчать про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 30.09.2016 року у справі № 757/42115/16-к, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 втратила свою чинність.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вищезазначеним вимогам, оскільки постановлене з дотриманням вимог КПК України щодо розгляду клопотань про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, тому апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-3, 297-4, 309, 376, 404, 405, 407, 422, КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001642 від 4.08.15 року щодо підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3