Справа № 464/3837/20
пр.№ 1-кп/464/401/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Годів, Зборівського району Тернопільської області, що має середню-спеціальну освіту, працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 08.07.2020 близько 23 год. 30 хв. перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 на грунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, з метою заподіяння фізичного болю, в ході конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, умисно наніс їй кілька ударів кулаками обидвох рук в ділянку обличчя, внаслідок чого остання впала на землю. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці правого ока, на руках, на лівому стегні, садна у ділянці правого ока, в ділянці правого колінного суглоба, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково, вказав, що дійсно між ним та ОСОБА_5 був конфлікт 08.07.2020, визнає, що махав руками, однак не пам`ятає чи завдавав ударів ОСОБА_5 .

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю доведена зібраними у провадженні доказами, які є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та матеріалами провадження в цілому і є переконливими.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 вказала, що 08.07.2020 між нею та обвинуваченим виник конфлікт на побутовому рівні, через що останній влаштував сварку, після чого наніс їй удари декілька разів в ділянку обличчя хаотично розмахуючи руками, вона вибігла на коридор покликавши на допомогу доньку та зятя. Після зазначених дій потерпіла викликала поліцію.

Показання потерпілої суд вважає цілком обґрунтованими, від самого початку провадження вони є незмінними, повністю узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, що доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненому, а тому суд приймає їх до уваги.

Факт виникнення конфлікту 08.07.2020 між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 також підтвердила свідок ОСОБА_6 , яка є їх дочкою і вказала, що проживає з чоловіком та дитиною разом із батьками. Зазначила, що ОСОБА_4 часто мав притензії до неї, її чоловіка та матері. 08.07.2020 ввечері почула шарпанину між батьками, через декілька хвилин почалася сварка, потерпіла вибігла із своєї кімнати у ванну, після чого ОСОБА_6 побачила у мами синяк під оком.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 стверджується іншими об`єктивними даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема :

Із протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2020, вбачається, що ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 08.07.2020 близько 23.30 год. за місцем проживання наніс їй тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.07.2020 із відеозаписом вбачається, що ОСОБА_5 детально розповіла та показала обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме конфлікту, в результаті якого ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16.07.2020 із відеозаписом вбачається, що ОСОБА_4 розказав про те, що 08.07.2020 близько 23 год 30 хв. повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння та між ним і дружиною виникла словесна перепалка, яка переросла в штовханину.

Із висновку експерта № 930 від 09.07.2020 вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені синці в ділянці правого ока, на руках, на лівому стегні, садна в ділянці правого ока, в ділянці правого колінного суглобу, які утворились внаслідок контактів вказаних ділянок тіла із тупими предметами, могли виникнути 08.07.2020 і відносяться до легкого ступеня тяжкості, не мали ознак небезпеки для життя в момент спричинення.

На переконання суду, показання обвинуваченого ОСОБА_4 про часткове визнання вини є способом захисту обвинуваченого, спрямованим на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Наявність конфлікту, його обставини, механізм утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , їх характер і локалізація разом із сукупністю наведених доказів переконують суд в тому, що тілесні ушкодження потерпілій, дійсно заподіяні обвинуваченим ОСОБА_4 умисно, за обставин, на які вказує потерпіла.

Суд приймає до уваги показання потерпілої щодо обставин нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим, надає їм віри, розцінює такі як правдиві, що об`єктивно відображають обставини справи та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.125 КК України, так як він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, яке передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який працює водієм, одружений, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо та відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведеного, особи винного, його ставлення до скоєного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 буде покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1