Справа № 761/1232/21
Провадження № 1-кс/761/1696/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ,
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянинки України, уродженеці м. Абакан, Краснодарського краю Російської Федерації, одруженої, маючої на утриманні неповнолітньої дитини, інваліда 2 групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 11.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002688, -
В С Т А Н О В И В:
16 січня 2021 року слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002688 від 11.11.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.289 КК України.
Слідчий вважає за необхідне вирішити питання про продовження строку тримання підозрюваної під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, ризики, які враховувались раніше судом не змінилися та не зменшились, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам, щодо переховування від суду, знищення речових доказів та можливого впливу на свідків.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилався на недоведеність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, а також на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.
За таких обставин, захисник просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який, на його думку, забезпечить виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні підозрювана підтримала позицію захисника та просила у задоволенні клопотання відмовити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002688 від 11.11.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.289 КК України.
27.11.2018 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

27.11.2018 згідно вимог п.1 ст.278, п.1, п. 2 ст.135 КПК України ОСОБА_5 поштовим зв`язком - рекомендованим цінним листом за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), за місцем проживання ( АДРЕСА_3 ), голові КМП «Мостицький» за місцем реєстрації ОСОБА_5 (м. Київ, пров. Квітневий, 4), та за місцем реєстрації чоловіку ОСОБА_5 а саме ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ) відправлено повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, що є повідомленням, оформленим та здійсненим належним чином, однак до теперішнього часу ніхто до слідчого не з`явився.

13.04.2018 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке згідно вимог п.1 ст. 278, п.1 ст. 135 КПК України направлено за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) та за місцем проживання ( АДРЕСА_3 ).

Крім цього, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010839 від 09.12.2017, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

15.11.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0010839.

09.06.2020 до Шевченківського районного суду м. Києва внесені клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , а також щодо надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 09.06.2020 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.09.2020 на підставі вказаної ухвали підозрювану ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 191 КПК України.

29.09.2020 підозрюваній ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

29.09.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.11.2020 включно, та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбаченим КПК України у розмірі 15766 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 33 140 132 гривень.

09.10.2020 матеріали кримінального провадження №0010839 від 09.12.2017 за ч. 3 ст. 289 КК України, матеріали кримінального провадження №0002688 від 11.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190 КК України об`єднано в одне провадження під №0002688.

02.11.2020 заступником керівника Київської міської прокуратури винесено постанову про по продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 ( шести) місяців.

25.11.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваній ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 23.01.2021 включно, та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбаченим КПК України у розмірі 12000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 25 224 000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.289 КК України, що підтверджується матеріалами, долученими слідчим до клопотання.
Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 29.09.2020.

Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваної під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор зазначає:
-переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тим, що злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, а також кримінальне переслідування у іншому кримінальному провадженні, а саме №0010839 від 09.12.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у якому остання розпочала переховуватись від органів досудового розслідування та була оголошена у розшук. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 вже розпочала переховуватись від органів досудового розслідування, прокурор вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду має місце та повністю доведений;
-ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінального покарання за вчинені нею злочини, може знищити, сховати або спотворити документи місцезнаходження яких на даний час не відоме та проводяться слідчі (розшукові) дії та оперативні заходи направленні на їх встановлення. Вищевказані документи, а саме щодо вчинення ОСОБА_5 шахрайства відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , матимуть істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в подальшому можуть бути визнані речовими доказами, а тому перебування ОСОБА_5 на волі може потягнути знищення речових доказів у даному кримінальному провадженні, що є ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

-вплив на потерпілого, свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінального покарання за вчинені нею злочини, незаконно впливатиме на потерпілих та свідків, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;
-продовження вчинення кримінальних правопорушень, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вже притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих майнових злочинів, на шлях виправлення не стала, завдані нею матеріальні збитки не відшкодувала та розпочала переховуватись від органів досудового розслідування. Не маючи, постійного місця мешкання та джерела прибутків, а також потребу у матеріальному забезпеченні під час переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, остання, на думку прокурора, вчинятиме нові або аналогічні кримінальні..
Крім того, вказує на те, що необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлена винятковою складністю даного кримінального провадження та тим, що 23.01.2021 спливає строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій та прийнятті процесуальних рішень, зокрема:
-здійснити тимчасовий доступ до речей і документів операторів зв`язку з метою отримання роздруківок по абонентських номерах та ІМЕІ;

-провести аналіз відомостей отриманих в операторів мобільного зв`язку;

-отримати призначену у кримінальному провадженню судово-почеркознавчу експертизу;

-підготувати клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженню з метою вилучення вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_5 ;

-призначити судово-економічну експертизу з метою встановлення суми остаточної шкоди завданої потерпілим;

-провести одночасний допит між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_11

-провести одночасний допит між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_12

-провести одночасний допит між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_13

-провести одночасний допит між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_15

-провести одночасний допит між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_14

-провести одночасний допит між підозрюваною ОСОБА_5 та іншими учасниками кримінального провадження;

-повідомити про підозру в кінцевій редакції підозрюваній

ОСОБА_5 ;

-допитати якості свідка ОСОБА_8 ;

-витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження характеризуючі матеріалів відносно ОСОБА_5 ;

-провести інші процесуальні, слідчі (розшукові) дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні;

-витребувати інформацію щодо оформлення довіреності у нотаріуса ОСОБА_16 .

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу підозрюваної на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваної від суду (продовження існування цього ризику), як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання прокурора матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, що може спонукати її до вчинення спроби ухилитися від суду.
Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Вказане зазначено у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.
Слідчий суддя вважає, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжує існувати, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування наразі проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій для зібрання достатньої кількості доказів у кримінальному провадженні на підтвердження або спростування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що наведений у клопотанні прокурора ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо: продовження вчинення кримінальних правопорушень, не знайшов свого підтвердження.
Так, необґрунтовані ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підтвердження чого Європейський суд з прав людини у справі «Мхітарян проти Російської Федерації», зазначив, що «на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила ст. 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах».
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , те, що особу було оголошено у розшук, а також те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, настання матеріальних збитків у великих розмірах, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних та сімейних зв`язків, наявність утриманців, а також інші обставини, які характеризують її особу та спосіб життя.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Водночас, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002688, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2016 року, продовжено постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 02 листопада 2020 року до шести місяців, а тому строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити до 19 березня 2021 року включно, проте в межах терміну досудового розслідування, як це передбачено положенням ст. 197 КПК України, та обчислювати його з дня постановлення цієї ухвали.
З урахуванням фактичних обставин справи, даних, які характеризують особу підозрюваної, вимог п.3 ч.5 ст. 182 Кримінального процесуального законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , визначити заставу у розмірі, достатньому для сумлінного виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а саме 12 000 (дванадцять тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі дванадцяти тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 25 224 000 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок №2089, отримувач ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу застава за підозрюваного).
Підозрювана або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , у разі внесення застави, такі обов`язки строком на два місяці: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; - не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Київського СІЗО або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Київського СІЗО або іншої установи, де підозрювана утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення підозрюваної з-під варти і повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1