Справа № 288/1037/20
Провадження № 1-кс/288/188/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

19 серпня 2020 року . смт. Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області, клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019, від 05 серпня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частини 1 статті 309 КК України, про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Коростишівської місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000019 від 05.08.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановлено, що 04.08.2020 до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт дільничного офіцера поліції Попільнянського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 незаконно зберігає рослини конопель.

Підрозділом дізнання Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області 05.08.2020 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, правова кваліфікація -ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 06.08.2020 до Попільнянського районного суду подано клопотання про проведення обшуку у житлі та іншому володінні, яке ухвалою Попільнянського районного суду від 06.08.2020 задоволено.

У подальшому, 10.08.2020 о 08 год. 54 хв. працівниками Попільнянського відділення поліції під час проведення обшуку житла та іншого володіння відповідно до ухвали Попільнянського районного суду від 06.08.2020 за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено металеві предмети зовні схожі на набої калібру 7,62x39 в кількості 117 штук. Як вказав ОСОБА_5 , що вказані предмети являються набоями до стрілецької зброї, які він зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу. Однак, документи, які надають дозвіл та право на зберігання боєприпасів у вказаного громадянина були відсутні.

Слідчим СВ Попільнянсього ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області 10.08.2020 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207, правова кваліфікація - ч. 1 ст. 263 КК України.

Виявлені предмети зовні схожі на набої калібру 7,62x39 в кількості 117 штук вилучені до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та у подальшому, 10.08.2020 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 11.08.2020 були об`єднані матеріали досудових розслідувань в одне провадження з присвоєнням їм реєстраційного номеру № 0000019 від 05.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою прокурора від 11.08.2020 у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.08.2020 визначено підслідність за СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

На підставі викладеного прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на тимчасове вилучене майно - предмети зовні схожі на набої калібру 7,62x39 в кількості 117 штук, які вилучені в ході проведення обшуку 10.08.2020 під час проведення обшуку житла та іншого володіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та перебувають у володінні ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів;

Вилучені предмети зовні схожі на набої калібру 7,62x39 в кількості 117 штук зберігати у кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, за адресою: смт. Попільня, вул. Фомічова, 6, Житомирської області.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності ОСОБА_5 на підставі частини 1 статті 172 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, який просив клопотання задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, приходить до наступного висновку.
Згідно пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно із частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом першим частини другої статті 170 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Завданням накладення арешту на зазначене майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Вказане завдання неможливо досягнути за допомогою інших заходів забезпечення кримінального провадження передбачених статтею 131 КПК України. Відповідно до положень статті 170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Метою накладення арешту на вказане майно є необхідність збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, що в подальшому будуть використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження для забезпечення змагальності сторін у кримінальному провадженні та повноти досудового розслідування.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.
Судом встановлено, що СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, 05 серпня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, про те, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 незаконно зберігає рослини конопель, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2020 року в рамках вищевказаного кримінального провадження надано дозвіл начальнику сектору дізнання Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області капітану поліції ОСОБА_6 на проведення обшуку житла та іншого володіння, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, а саме: рослини конопель, які мають значення для досудового розслідуванням і можуть бути використані як докази під час судового розгляду.
З протоколу обшуку від 10 серпня 2020 року вбачається, що 10 серпня 2020 року о 08 год. 54 хв. працівниками Попільнянського відділення поліції під час проведення обшуку житла та іншого володіння відповідно до ухвали Попільнянського районного суду від 06 серпня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено металеві предмети зовні схожі на набої калібру 7,62x39 в кількості 117 штук.

Відповідно до постанови слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 10 серпня 2020 року, металеві предмети зовні схожі на набої калібру 7,62x39 в кількості 117 штук, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000207 від 10 серпня 2020 року за частиною 1 статті 263 КК України, вилучено та передано на зберігання до кімнати зберігання зброї Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: смт. Попільня, вул. Фомічова, 6, Житомирської області.
Відповідно до частини 1 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Як визначено приписами частини 2 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до частини 7 статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Постановою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури від 11 серпня 2020 року, об`єднано матеріали досудового розслідування в одне провадження, а саме: кримінальне провадження №0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та № 0000207 від 10 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та присвоєно №0000019.

Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Вищевказаною ухвалою начальнику сектору дізнання надано дозвіл на проведення обшуку в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України з метою виявлення та вилучення речей і предметів, перелік яких визначений в ухвалі.
В ході проведення даного обшуку слідчим виявлено та вилучено, в тому числі предмети зовні схожі на набої в кількості 117 штук, дозвіл на вилучення яких не давався за змістом ухвали слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2020 року у справі №288/1037/20.
Відповідно до статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Однак прокурор обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог статті 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні і ці обставини не були доведені прокурором під час розгляду клопотання.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000019 жодній особі не повідомлено.
В статті 173 КПК України законодавець закріпив, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), а також 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За таких обставин, оцінюючи наявність підстав для накладення арешту, слідчий суддя, з врахуванням досліджених матеріалів, приходить до висновку, що прокурором не доведено правове обґрунтування клопотання щодо арешту зазначеного майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу і воно відповідно не відповідає положенням статей 170-173 КПК України, наведені прокурором підстави для накладення арешту на вилучене майно не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими, а тому подане клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).
Відповідно до частини 3 статті 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170, 171, 172-173, 237, 371-372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно поданого в рамках об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019, від 05 серпня 2020 року,
за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частини 1 статті 309 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1