Справа № 202/7604/20
Провадження № 1-кс/202/8683/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

11 грудня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000986,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
11 грудня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000986.
Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 11 грудня 2020 року.

Відповідно до матеріалів клопотання,досудовим розслідуванням встановлено 10.12.2020 року приблизно о 00:40 год. автомобіль «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням невстановленого водія за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 8, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1973 р.н., після чого автомобіль покинув місце події. На місці події залишився передній номерний знак автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 . В результаті ДТП пішохід помер в кареті швидкої допомоги.
Автомобіль «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 , з пошкодженнями характерними для ДТП було виявлено в гаражному кооперативі "СОКОЛ 2", який знаходиться за адресою: м. Дніпро вул. Евпаторійська 102, водія в авто не виявлено. Автомобіль зареєстрований за гр. ОСОБА_6 , 1955 р.н.
10.12.2020 року в ході проведення огляду в гаражному кооперативі "СОКОЛ 2", який знаходиться за адресою: м. Дніпро вул. Евпаторійська 102 вилучено автомобіль «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 , яким керував невстановлений водій, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
10 грудня 2020 року постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 автомобіль «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та направлено для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області: м. Дніпро, вул. Передова 427.
10 грудня 2020 року за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 , яким керував невстановлений водій, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на проведення такого обшуку.
10 грудня 2020 року на виконання вказаної за ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в період часу з 16:10 до 16:53 год. старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було проведено обшук «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 , яким керував невстановлений водій, в ході проведення якого, в салоні, в підлокітнику виявлено мобільний телефон марки «MEIZU» в корпусі чорно-сріблястого кольору з пошкодженням корпусу та розбитим склом. Даний мобільний телефон на момент його виявлення в салоні автомобіля був вимкнений. Даний мобільний телефон «MEIZU» в корпусі чорно-сріблястого кольору з пошкодженням корпусу та розбитим склом вилучено та поміщено до спец.пакету SUD1037036.
10.12.2020 року мобільний телефон марки «MEIZU», який було вилучено в ході проведення обшуку «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення,втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі,відчуження речового доказу мобільного телефону марки «MEIZU», який було вилучено в ході проведення обшуку «Ауді А4» р.н. НОМЕР_1 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про повернення клопотання для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

В той же час, частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином вказана стаття є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на вилучене в ході обшуку майно, яке належить невідомій особі.

Враховуючи те, що вилучене майно належить невідомій особі, то з таким клопотання про накладення арешту може звернутись лише прокурор, а не слідчий.
Слід зазначити, що звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору із встановленням йому строку для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000986 - повернути прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1