У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5595/20

№ 1-кс/183/1464/20

08 жовтня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 07.10.2020 року до ЄРДР за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що «…В ході досудового розслідування встановлено, що 07.10.2020 року до Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від начальника сектору превенції ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що по вул. Мотуза, м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області знаходиться автомобіль в якому можуть зберігатись наркотичні речовини.
Відомості про кримінальне правопорушення за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046, від 07.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Виїздом дізнавача та проведенням огляду місця події встановлено, що на ділянці місцевості поблизу території домоволодіння АДРЕСА_1 , знаходиться автомобіль марки ВАЗ 21013 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Вказаний автомобіль в ході огляду був вилучений до Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки є підстави вважати, що в ньому можуть зберігатись наркотичні речовини.
В ході досудового розслідування були допитані в якості свідків начальник сектору превенції Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та старший дільничний офіцер поліції Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , які пояснили, що вони рухались на автомобілі по вул. Верхній м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області та побачили, як раніше їм невідомий чоловік вийшов з водійського сидіння автомобіля ВАЗ білого кольору номер реєстрації НОМЕР_1 та на узбіччі взяв два сліп пакети. В подальшому у останніх виникла підозра, що це можуть бути наркотичні речовини. Після цього вказаний чоловік сів до вищевказаного автомобіля та попрямував до вул. Мотуза, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поїхали за ним. В подальшому коли автомобіль зупинився поблизу території домоволодіння АДРЕСА_1 працівники поліції ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 з метою перевірки документів підійшли до вищевказаного чоловіка та запитали чи має він при собі наркотичні речовини на, що останній почав нервувати та заперечував наявність при собі наркотичних речовин. В подальшому працівниками поліції було зроблено виклик на лінію 102 та в подальшому по приїзду дізнавача вказаний чоловік представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в зухвалій формі повідомив, що він не має при собі будь-яких заборонених предметів.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, в тому числі, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ 21013 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 …».

Клопотання було розглянуто без виклику в судове засідання сторін кримінального провадження у зв`язку із встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із здійсненням судового провадження за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши долучені до клопотання письмові докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту, вважає, що прокурором не доведено підстав, зазначених у клопотанні. Крім того, встановлено, що огляд було проведено начальником сектору дізнання Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП ОСОБА_7 , тобто особою, яка не є стороною кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 3 КПК України. Крім того, копії документів, долучені до клопотання, було завірено неналежним чином.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 07.10.2020 року до ЄРДР за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1