н/п 1-кс/766/9351/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.158, ч.2 ст.160 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 158 ч. 1, 160 ч. 2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно вимог ч. 3 ст.183 КПК визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 175 760 грн.

У разі внесення застави або застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого та покласти на неї виконання обов`язків, а саме:
-не відлучатися із м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка та інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю;

-прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, у період часу з 09 до 18 години, починаючи з дати винесення ухвали про застосування запобіжного заходу.
Обґрунтування клопотання:

У провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001069 від 18.09.2020 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 158 ч. 1, 160 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про державний реєстр виборців» від 23.07.2020, згідно якої виборчою адресою виборця є адреса, за якою зареєстровано його місце проживання відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ч. 3 ст. 8 Закону України «Про державний реєстр виборців» від 23.07.2020, згідно якої за зверненням виборця орган ведення Реєстру може визначити іншу виборчу адресу виборця, ніж визначену відповідно до частини другої цієї статті, з корисливих мотивів, 06.09.2020 звернулася з пропозицією до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 за грошові кошти в сумі 200 грн. змінити власну виборчу адресу. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі ОСОБА_7 погодилася на вказану пропозицію. На виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , 06.09.2020 згенерувала власний електронний цифровий підпис на сайті АТ КБ «ПриватБанк», який за допомогою смс-повідомлення передала ОСОБА_5 та пароль від нього. ОСОБА_5 , використовуючи отриманий електронний цифровий підпис та пароль, на офіційному сайті ЦВК змінила виборчу адресу ОСОБА_7 з АДРЕСА_1 на адресу АДРЕСА_2 , після чого, за попередньою домовленістю, перерахувала грошові кошти в сумі 200 грн. на банківську картку знайомої ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочині дії, об`єднані єдиним умислом, ОСОБА_5 08.09.2020 звернулася з пропозицією до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 за грошові кошти в сумі 200 грн. змінити власну виборчу адресу. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі ОСОБА_9 погодився на вказану пропозицію. На виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , 08.09.2020 згенерував власний електронний цифровий підпис на сайті АТ КБ «ПриватБанк», який за допомогою смс-повідомлення передав ОСОБА_5 та пароль від нього. Після цього ОСОБА_5 , використовуючи отриманий електронний цифровий підпис та пароль, на офіційному сайті ЦВК змінила виборчу адресу ОСОБА_9 з АДРЕСА_1 на адресу АДРЕСА_3 після чого перерахувала грошові кошти в сумі 200 грн. на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 .

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 158 КК України, а саме: умисне подання до органу ведення Державного реєстру виборців неправдивих відомостей про виборців.

Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є надання виборцю неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ним свого виборчого права за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на надання неправомірної вигоди з метою внесення змін до виборчої адреси виборця, з корисливих мотивів, 06.09.2020 звернулася з пропозицією до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 за грошові кошти в сумі 200 грн. змінити власну виборчу адресу. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі ОСОБА_7 погодилася на вказану пропозицію. На виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , 06.09.2020 згенерувала власний електронний цифровий підпис на сайті АТ КБ «ПриватБанк», який за допомогою смс-повідомлення передала ОСОБА_5 та пароль від нього. ОСОБА_5 , використовуючи отриманий електронний цифровий підпис та пароль, на офіційному сайті ЦВК змінила виборчу адресу ОСОБА_7 з АДРЕСА_1 на адресу АДРЕСА_2 , після чого, за попередньою домовленістю, перерахувала грошові кошти в сумі 200 грн. на банківську картку знайомої ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочині дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на надання неправомірної вигоди з метою внесення змін до виборчої адреси виборця, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулася з пропозицією до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 за грошові кошти в сумі 200 грн. змінити власну виборчу адресу. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі ОСОБА_9 погодився на вказану пропозицію. На виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , 08.09.2020 згенерував власний електронний цифровий підпис на сайті АТ КБ «ПриватБанк», який за допомогою смс-повідомлення передав ОСОБА_5 та пароль від нього. Після цього ОСОБА_5 , використовуючи отриманий електронний цифровий підпис та пароль, на офіційному сайті ЦВК змінила виборчу адресу ОСОБА_9 з АДРЕСА_1 на адресу АДРЕСА_3 після чого перерахувала грошові кошти в сумі 200 грн. на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 160КК України, а саме: надання виборцю неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ним свого виборчого права за наступних обставин.

23.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 158 ч. 1, 160 ч. 2 КК України.

На даному етапі розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні відповідними доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що вона є уродженкою с. Лепетиха Березнегуватського району Миколаївської області, українка, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судима.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кількох злочинів, один з яких є тяжким, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк до 6 років, те, що є достатні підстави вважати, що вона перебуваючи на свободі буде мати можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також з метою запобігання спробам підозрюваної ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування і суду, продовжити або вчинити нові кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним введенням відомостей до Державного реєстру виборців та незаконною зміною виборчих адрес виборцями, що ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки, оскільки не заміжня, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштована, тобто не має законних джерел для існування, що свідчить про наявність існування ризиків передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

В зв`язку з чим, вважають, що тільки шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо буде забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти уникненню зазначених в клопотанні ризиків.

З урахуванням особи підозрюваної, тяжкості покарання, що загрожуватиме їй у разі визнання винною, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному проваджені шляхом незаконного впливу на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Викладені ризики свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити її належної поведінки та попередити спроби підозрюваної переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, враховуючи зазначені ризики та інкриміновані їй діяння, а також у зв`язку з тим, що у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованих злочинів їй загрожує застосування покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник заперечував проти клопотання, на обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що підозра не обґрунтована, ризики відсутні взагалі, а тому у клопотанні ризики не обґрунтовані, а тільки перераховані, як їх визначено у КПК України. Підозрювана працює, має постійне місце проживання, має онкозахворювання, а тому потребує постійного медичного обстеження. Не чинила жодних перешкод при досудовому розслідуванню. Вважає, що відсутні необхідність у будь-якому запобіжному заході, але достатньо особистого зобов`язання.

Підозрювана підтримала позицію захисника. Крім того, пояснила, що немає намірів ухилятися від слідства, готова являтися за кожною вимогою слідчого. Вона навчається на 6-му курсі денної форми навчання Херсонського державного університету, їй залишилося місяць до кінця навчання. В тому ж вузі викладає українську мову, також працює адміністратором в готелі. Має онкозахворювання. З 2016року перенесла дві операції, наразі іде підготовка до третьої операції. Лікується і перебуває під постійним обстеженням в Хероснському онкодиспансері. На медичні документи зробила запит, проте з обмеженням у часі до судового розгляду клопотання документи не підготовлені.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001069 від 18.09.2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.158, ч.2 ст.160 КК України.

23 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.158, ч.2 ст.160 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Допитом свідка ОСОБА_10 ; тимчасовим доступом до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді, під час проведення якого було вилучено відомості, які містять персональні дані осіб, щодо зміни ними своєї виборчої адреси згідно ст. 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців» за період з 05.09.2020 по 10.09.2020 в друкованому вигляді (здійснення їх виїмки); тимчасовим доступом до речей і документів встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 змінили свою виборчу адресу з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_2 ; допитом свідка ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_11 .

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно змісту ст.184КПК України, якою визначено вимоги до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів, основу клопотання має складати виклад ризиків, їх обґрунтування та посилання на докази про реальність їх існування.

Натомість основу клопотання складає детальний виклад обставин щодо вчинення злочину (тоді як п.1 ч.1 ст.184 КПК вимагається зробити короткий виклад обставин), доказів, зібраних слідством.

Прокурор звертається до суду із клопотанням про застосування найсуворішого запобіжного заходу для особи яка хоч і підозрюється у вчиненні ненасильницьких злочинів, є молодою жінкою, яка має тяжке захворювання, навчається в магістратурі, працює, має постійне місце проживання, має позитивну характеристику, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, і обґрунтовує це однією фразою, зазначеною у КПК України «що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити її належної поведінки та попередити спроби підозрюваної переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення», тоді як відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. У клопотанні слідчий з прокурором жодним чином не обмовилися про неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, а в судовому засіданні прокурор зазначив, що підтримує доводи, зазначені у клопотанні, і не доводив суду про неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

У клопотанні слідчий з прокурором посилаються на наявність ризиків:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення;

Доводом того, що підозрювана може переховуватися від слідства, є посилання на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кількох злочинів, один з яких є тяжким, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк до 6 років.

Однак, лише тяжкість покарання, яка загрожує не є основним та виключним фактором доведення вказаного ризику.

У клопотанні про ризики заявлено формально, без будь-якої конкретизації до підозрюваного, тоді як у рішенні ЄСПЛ у справі «Клішин про України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А в п.111,112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Основним доводом слідчого та прокурора щодо існування ризиків є тяжкість покарання. Але тяжкість покарання відповідно до ст.178КПК України є тільки однією з 12 обставин, які мають враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Щодо ризику переховуватися від органу досудового розслідування, то слідчий з прокурором не обґрунтували його і не надали жодного доказу реальності існування такого ризику. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваниа може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме при їх сукупному аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Підозрювана має постійне місце проживання, навчається, працює. За станом здоров`я вона потребує постійного медичного нагляду та обстеження.

Усі вищевказані обставини є стримуючими факторами для ОСОБА_5 , щоб переховуватися від слідства.

Щодо ризику впливу на свідків, прокурор не зазначив жодного свідка, на якого може бути вчинено вплив і в чому саме цей вплив може полягати, зазначив те ж саме, що і на обґрунтування ризику переховування.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який навіть не зазначено як ризик, а просто зроблено посилання на п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тоді як вказаний ризик має бути конкретизовано до підозрюваної у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що цей ризик не обґрунтований у клопотанні взагалі.

Ризик вчинення підозрюваною іншого злочину теоретично може існувати, але вибори у нас відбуваються не щоденно.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій. З наданим слідчим з прокурором доказів слідчий суддя оцінює вірогідність негативної поведінки підозрюваного вкрай мінімальною.
Слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні жодним чином не обґрунтували неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст. 183 КПК України, а тільки зазначили, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України). «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу - п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваної, її поведінки на досудовому розслідуванні та у судовому засіданні, яка має постійне місце проживання, працює, слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваної від процесуальних обов`язків, відносно неї може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваною.

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 179, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, номера мобільного телефону;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, у період часу з 09 до 18 години
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 05 хвилин 30 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1