справа № 488/5079/18
провадження № 1-кп/488/116/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, має середню освіту, розлученого, не працевлаштованого, без місця реєстрації, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.01.2010 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст. 186 ст.69, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до двох років позбавлення волі на підставі ст..75 КК України з іспитовим терміном один рік;
- 21.07.2010 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі;
- 30.04.2013 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;
- 07.02.2014 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. ч.2,3 ст. 185,ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст.71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, з самостійним виконанням вироку від 30.04.2013 року;
- 12.08.2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 4, ст.71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
- 29.01.2019 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі;
- 29.10.2019 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.ч.2,3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі;
- 16.04.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , повторно, 10.10.2018 року близько 19.00 години, перебуваючи у маршрутному таксі №1 на перехресті вул.295 Стрілецької Дівізії та пр.Богоявленського в м.Миколаєві (біля зупинки громадського транспорту Кульбакінський поворот), керуючись корисливим умислом, таємно, шляхом вільного доступу із кишені куртки потерпілої ОСОБА_4 викрав мобільний телефон Samsung Galaxy G6 вартістю 5 999 грн., з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин таємного викрадення ним з корисливих мотивів мобільного телефону невідомої йому жінки з кишені куртки останньої під час перебування маршрутному таксі №1 на перехресті вул.295 Стрілецької Дівізії та пр.Богоявленського в м.Миколаєві (біля зупинки громадського транспорту Кульбакінський поворот,що мало місце 10.10.2018 року близько 19.00 години.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються - в частині допиту потерпілої, свідків та дослідження письмових доказів. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого - раніше судимого неодноразово, який посередньо характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим до постанови попереднього вироку, покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України.
На підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України.
Суд вважає, що для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, у межах санкції інкримінованого обвинуваченому злочину, у вигляді позбавлення волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.04.2020 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Термін відбуття покарання обчислювати за попереднім вироком - з 28 лютого 2019 року.
Речові докази по справі - мобільний телефон Samsung Galaxy G6, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній, як власниці.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1