Справа № 559/2029/20
Номер провадження 1-кс/559/203/2020
УХВАЛА
про арешт майна
02 жовтня 2020 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна адвоката ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Дубно клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000677 від «30» вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернулася до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме, автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який зберігати на території спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне, Дубенського району, Рівненської області, встановивши заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним автомобілем до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

З клопотання вбачається, що 29.09.2020 приблизно о 20 год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , непрацюючий, керуючи автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_3 , виїжджаючи з другорядної дороги, а саме, з вул.Зелена с.Зелене Дубенського району Рівненської області, не надав переваги в русі автомобілю марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній автодорозі Київ-Доманово-Теребляче в напрямку з м.Луцьк в м.Дубно, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_3 , водія ПП, в результаті чого, допустив зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок ДТП, водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політтравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому лівого стегна, закритої травми грудної клітки і був госпіталізований в відділення анестезіології Дубенської ЦРЛ, де в подальшому, під час оперування, від отриманих травм помер, пасажир автомобіля марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_4 , студент 1 курсу юридичного факультету Тернопільського Національного Економічного Університету, отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток тазу, перелому лонної кістки, забою грудної клітки зліва та була госпіталізована в травматологічне відділення Дубенської ЦРЛ, водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому дисінальної головки II-п`ястної кістки правої кисті із зміщенням, забою лівого плечового суглобу, забійної рани в/3 лівої гомілки та після надання медичної допомоги, був відпущений додому. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

30 вересня 2020 року старшим слідчим слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 зареєстровано за даним фактом кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000677 та попередньо кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29 вересня 2020 року було вилучено автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , який після огляду був поміщений на територію спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне, Дубенського району, Рівненської області.

Також, згідно встановлених даних автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що автомобіль «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим винесена постанова про визнання даного автомобіля речовим доказом, тому є необхідність у встановленні заборони власнику автомобіля будь-яким чином розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі території України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного автомобіля та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

Разом із тим, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучений в ході проведення огляду автомобіль «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 має суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також вилучений транспортний засіб є доказом злочину, що свідчить про те, що він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, перетворений або відчужений, а тому, з метою запобігання цього, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначений транспортний засіб.

Повернення автомобіля на якому залишені сліди дорожньо-транспортної пригоди власнику, позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні та взагалі прийняття будь-якого кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання із викладених у ньому обставин, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник володільця майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на автомобіль на строк до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, просив після проведення експертизи повернути автомобіль його законному володільцю.

Заслухавши пояснення прокурора, представника володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

30.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення за кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за №0000677.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29 вересня 2020 року було вилучено автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , який після огляду був поміщений на територію спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне, Дубенського району, Рівненської області.

Також, згідно встановлених даних автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Постановою заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 автомобіль «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000677 від 29.09.2020

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч.2ст. 167 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання прокурором подано 30.09.2020, тобто в строк встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зазначене у клопотанні вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , є матеріальним об`єктом, на думку слідчого судді, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженню, оскільки зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що, в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Належне забезпечення збереження вказаного речового доказу (автомобіля) можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у відчуженні, користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством право.

Враховуючи, що прокурором доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо строку дії арешту, рахую за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячи із наведеного, дана норма надає право володільцю майна на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, у тому випадку, коли відпала потреба у його застосуванні.
На даному етапі досудового розслідування, в межах вказаного кримінального провадження повідомлення про підозру не оголошено .
Тому, хоча б теоретично передбачити строк, на якій накладається арешт, вказавши «до прийняття остаточного рішення по справі» - не можливо.
Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час ( права розпорядження річчю), порушує за думкою суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України, Конституцією України , ст.1 Протокола № 1 до Европейської Корнвенції з прав людини.
На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі, рішення суду від 9 січня 2001 р. п.49, зазначивши, що : «важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні….»).
У справі Раймондо проти Італії, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань ( п.35).
В зв`язку з тим, що діючий КПК передбачає строк досудового розслідування протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру (ст.219 ч.2КПК України) та виходячи з розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з урахуванням права суду у відповідності до 173 КПК України повторно вирішити питання про накладення арешту на майно (за необхідності та при наявності підстав), враховуючи позицію сторін, рахую оптимальним визначити двомісячний строк накладення арешту на майно та передачі після спливу вказаного строку майна (автомобіля) володільцю.
Не підлягає задоволенню також клопотання в частині вимог щодо зберігання автомобіля на території спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне, Дубенського району, Рівненської області, оскільки визначення місця знаходження речового доказу є повноваженням слідчого, а не слідчого судді.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт встановивши заборону відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучене під час огляду місця події 30.09.2020, а саме на:

Автомобіль марки «Audi A4» н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , жит. АДРЕСА_1 .

з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз та процесуальних дій у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000677 від 30 вересня2020 року.

Строк дії арешту встановити 2 (два) місяці, тобто до 30.11.2020 включно.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1