15.09.2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 15.06.2010 р. та постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 року по кримінальній справі №9,

за участю сторін кримінального провадження:

представників ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ,звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням в якому просить скасувати арешти, які було накладено постановою старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 15.06.2010 року на належний ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1 та постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 року по кримінальній справі №9 на вклади, цінності та інше нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що слідчим відділом Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області 10.05.2010 р. було відкрито кримінальну справу № 9 за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 15.06.2010 р. було накладено арешт на належний ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 р. було накладено арешт на вклади, цінності та інше нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , в тому числі на будинок АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 у даній кримінальній справі на момент винесення вказаних постанов не мала процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого та надавала у цій справі пояснення виключно як свідок, тому постанови про накладення арешту на належне їй майно були винесені без достатніх правових підстав.
У відповідності до п. 10 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року N 4651-VI кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.
Як вбачається з постанови слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2015 р. по справі № 522/13356/15-к, за вказаними обставинами було порушено кримінальне провадження, яке було внесено до ЄРДР за № 0000211 від 06.12.2012 р.
Стаття 174 КПК України від 13 квітня 2012 року N 4651-VI встановлює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На цей час, досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке було внесено до ЄРДР за №0000211 від 06.12.2012 р., проводиться слідчим Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 .
Слід зазначити, що ОСОБА_3 зверталася з заявою до СУ ГУМВС України в Одеській області, яке в свою чергу листом від 09.10.2012 р. № 1-799 повідомило її про те, що за результатами перевірки начальнику слідчого підрозділу вказано на необхідність найскорішого визначення кінцевого процесуального статусу ОСОБА_3 у зазначеній кримінальній справі, та у разі не притягнення її до кримінальної відповідальності, негайного зняття арешту з її майна.
Але з надання зазначеної вказівки минуло майже сім з половиною років, але процесуальний статус ОСОБА_3 не змінено, арешт з її майна також не знятий. Підтвердженням наявності зазначеного арешту є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна.
Крім того, позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 був розглянутий в порядку цивільного судочинства. Так ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.05.2010 р. по справі № 22ц-762/10 було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.11.2009 р. щодо стягнення коштів. Зазначену ухвалу було залишено в силі ухвалою Верховного Суду України від 25.08.2010 р. При новому розгляді справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2012 р. позов ОСОБА_8 було залишено без розгляду. Таким чином, враховуючи строки позовної давності та преюдиціальність вказаних судових рішень, підстав для задоволення можливого цивільного позову ОСОБА_8 в кримінальному процесі не буде, у зв`язку з чим подальше перебування майна ОСОБА_3 під арештом є безпідставним.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Адвоката ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , заперечували проти задоволення клопотання.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання сповіщались.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так встановлено, що СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області проводилось досудове розслідування кримінальної справи №9, яка порушувалась за правилами КПК України від 29.12.1960 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В ході розслідування зазначеної кримінальної справи постановою старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 15.06.2010 року накладено арешт на належний ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1 та постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 року накладено арешт на вклади, цінності та інше нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на будинок АДРЕСА_1 .

06.12.2012 р. на підставі зазначеної кримінальної справи до ЄРДР внесено відомості за №0000211 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження потерпілою ОСОБА_8 до ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у сумі 3 676 780 грн.

Згідно п. 9 Перехідних положень КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому, з наявних матеріалів та відповіді Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України встановлено, що постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 від 23.06.2020 р. у кримінальному провадженні призначено судову почеркознавчу експертизу, в ході якої перевіряються відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вищезазначене майно має важливе значення у кримінальному провадженні, а скасування його арешту, може призвести до його відчуження, що перешкоджатиме відшкодуванню завданої кримінальним правопорушенням шкоди або можливої конфіскації майна за вироком суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 , не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в ньому не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, відпала потреба.

Керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України (ред. 2012 р.) ст.ст. 170-174, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 15.06.2010 р., а саме з будинку АДРЕСА_1 та постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 р., а саме з вкладів, цінностей та іншого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі з будинку АДРЕСА_1 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: