Справа № 638/6505/20
Провадження № 1-кс/638/2272/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Слідчого ОСОБА_4

Захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
Підозрюваного ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 «Про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190, ст. 190 ч. 4 КК України у відношенні :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обіходи, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, українець, пенсіонер, особа з інвалідністю другої групи, працює ПрАТ «Тайга», має вищу освіту, невійськовозобов`язаний, одружений, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановив:

31.08.2020 т.в.о. начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. З метою реалізації вказаного умислу останній вступив у змову із ОСОБА_8 , розподіливши при цьому між собою злочинні ролі. У невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_8 , діючи відповідно до розробленого плану та відведеної йому функції, за вказівкою ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого збагачення, переконав ОСОБА_10 про те, що вона має зустрітись з останнім для обговорення питання щодо її вступу до ПП «Слуга Народу», на що вона дала свою згоду. Після цього, в жовтні 2019 року, точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілись з ОСОБА_10 . В ході бесіди, ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого збагачення, та, видаючи себе за впливову особу, пообіцяв посприяти ОСОБА_10 пролобіювати її балотування в якості кандидата в народні депутати України від ПП «Слуга Народу» на позачергових парламентських виборах по 179 одномандатному виборчому округу, за що зажадав отримати від останньої грошові кошти в сумі 1 530 000 гривень. В зв`язку з цим, ОСОБА_10 будучи переконаної в тому, що це необхідно та вигідно для неї, передала грошові кошти у вказаній сумі ОСОБА_9 нібито для передачі їх як неправомірної вигоди вищим посадовим особам держави у якості винагороди за потрапляння її до списку ПП «Слуга Народу», а в дійсності ОСОБА_9 , діючи в групі з ОСОБА_8 , мав намір привласнити ці кошти. Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , розпорядились ними на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1 530 000 гривень.

Крім того, протягом травня 2020 року, ОСОБА_8 , діючи відповідно до розробленого плану та відведеної йому функції, за вказівкою ОСОБА_9 , влаштовував із останнім зустрічі в своєму офісі за адресою: АДРЕСА_3 , на яких вони спілкувались з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 . Під час таких зустрічей, ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого збагачення, та, видаючи себе за впливову особу, пообіцяв посприяти призначенню ОСОБА_12 на посаду голови Харківської ОДА, за що зажадав отримати від останнього грошові кошти в сумі 1 000 000 доларів США, декількома траншами, перший з яких повинен бути в сумі 100 000 доларів США, на що ОСОБА_12 надав свою згоду. Реалізовуючи вказаний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 прибув до м. Харкова, для отримання першого траншу грошових коштів в сумі 100 000 доларів США для сприяння призначенню ОСОБА_12 на посаду голови Харківської ОДА.

02.06.2020 приблизн о об 11 год. 00 хв., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину,перебуваючи в приміщенні ресторану «La Strada», за адресою: м. Харків, пр. Науки, 25, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зустрілись з ОСОБА_11 , який передав останнім спеціальні імітаційні засоби під виглядом грошових коштів в сумі 100 000 доларів США.

Після цього, о 12 год. 15 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були затримані уповноваженою службовою особою в приміщенні ресторану «La Strada», за адресою: м. Харків, пр. Науки, 25.

Отже, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 отриманими грошовими коштами розпорядитись не змогли з причин, що не залежали від їх волі.
Також, протягом травня 2020 року, ОСОБА_8 , діючи відповідно до розробленого плану та відведеної йому функції, за вказівкою ОСОБА_9 , влаштовував із останнім зустрічі в своєму офісі за адресою: АДРЕСА_3 , на яких вони спілкувались з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 . Під час таких зустрічей, ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого збагачення, та, видаючи себе за впливову особу, пообіцяв посприяти призначенню ОСОБА_13 на посаду начальника ГУ ДПС в Харківській області, за що зажадав отримати від останнього грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, декількома траншами, перший з яких повинен бути в сумі 50 000 доларів США, на що ОСОБА_13 надав свою згоду.

Реалізовуючи вказаний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 прибув до м. Харкова, для отримання першого траншу грошових коштів в сумі 50 000 доларів США для сприяння призначенню ОСОБА_13 на посаду голови Харківської ОДА.

02.06.2020 приблизно об 11 год. 00 хв., під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, перебуваючи в приміщенні ресторану «La Strada», за адресою: м. Харків, пр. Науки, 25, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зустрілись з ОСОБА_11 , який передав останнім спеціальні імітаційні засоби під виглядом грошових коштів в сумі 50 000 доларів США.

Після цього, о 12 год. 15 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були затримані уповноваженою службовою особою в приміщенні ресторану «LaStrada», за адресою: м. Харків, пр. Науки, 25.

Отже, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 отриманими грошовими коштами розпорядитись не змогли з причин, що не залежали від їх волі.
На думку органу досудового розслідування, вказана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, а саме ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ч.4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, також ОСОБА_8 може продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інше, окрім того, ОСОБА_8 може впливати на потерпілу.
У зв`язку з чим, слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 у межах досудового розслідування кримінального провадження до 03.11.2020.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали зазначене клопотання, просили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного до 03.10.2020, оскільки строк досудового розслідування суддею було продовжено на місяць, зазначивши що ризики, встановлені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.
Захисники підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та порушення органом досудового розслідування приписів КПК України, просили слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою орендованого житлового будинку в межах Харківської області, або за місцем реєстрації чи фактичного мешкання у м. Києві, Київської області, або визначити ОСОБА_8 , розмір застави в межах передбачених ч.5 ст. 182 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників та просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, зазначивши, що він є особою похилого віку, має ряд хронічних захворювань та потребує лікування, яке неможливо провести в умовах слідчого ізолятору.
Суд, заслухавши думки прокурора, слідчого, захисників, пояснення підозрюваного та вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Одних припущень органу досудового розслідування щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України N° 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александр Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без зазначення підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосудця або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Обіходи, Коростенського району, Житомирської області, громадянин України, українець, пенсіонер, особа з інвалідністю другої групи, працює ПрАТ «Тайга», має вищу освіту, невійськовозобов`язаний, одружений, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 суд враховує наступні обставини, передбачені ст.178 КПК України:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190, ст. 190 ч. 4 КК України, яка підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 24.04.2020, протоколом допиту свідків та протоколами додаткового допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 від 06.05.2020 та 13.05.2020, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відеоконтроль особи від 30.04.2020, протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколом огляду місця події від 02.06.2020, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 02.06.2020, протоколом огляду, помітки та копіювання заздалегідь ідентифікованих імітаційних засобів та грошових купюр;
2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним, у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;
3) наявність обґрунтованого повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190, ст. 190 ч. 4 КК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190, ст. 190 ч. 4 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років та з конфіскацією майна, з урахуванням його поведінки після повідомлення його про підозру, є ризики передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_8 може впливати на потерпілу у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , що може перешкодити встановленню істини по справі, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, при зміні запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт, суд враховує, що останній має ряд хронічних захворювань, переніс низку операцій, постійно потребує проведення лікування та обстеження, яке не може бути належним чином забезпечено в умовах слідчого ізолятору, одружений, має дітей та онуків, має постійне місце проживання та роботи, що свідчить про сталість його соціальних зв*язків, є учасником бойових дій та ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, неодноразово був нагороджений, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Окрім того, 21 липня 2020р. дружина підозрюваного ОСОБА_15 уклала договір оренди на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 - для проживання разом з підозрюваним.
За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання про продовження строків тримання під вартою та змінює ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на теперішній час є достатнім.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1ст. 181 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладає на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 «Про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190, ст. 190 ч. 4 КК України у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Змінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора,.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-- носити електронний засіб контролю.
Ухвалу направити для виконання за місцем проживання підозрюваного - до Балаклійського ВП ГУ національної поліції України в Харківській області ( Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 33).

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти із зали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - 1 місяць.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.09.2020 року о 13-00г.

Слідчий суддя