Справа № 738/1118/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/151/21
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Горлівки Донецької області, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, непрацюючої, раніше судимої 28 листопада 2002 року Калінінським районним судом міста Горлівки Донецької області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 196, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, 28 серпня 2007 року Микитівським районним судом міста Горлівки Донецької області за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді двох місяців арешту.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 липня 2020 року близько 13 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у господарстві ОСОБА_9 , яке знаходиться по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між нею та ОСОБА_9 , умисно завдала два удари молотком та один удар цеглою в область голови ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяла останньому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В обґрунтування своєї позиції вказує, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого та ступеню суспільної небезпеки і є неспівмірним вчиненому. Вважає, що судом не в повній мірі оцінені обставини, які впливають на призначення покарання, зокрема визнання вини, позитивна характеристика за місцем проживання, стійкі соціальні зв`язки, те, що на обліках у лікарів нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває, працевлаштована, а також те, що остання вибачилась перед потерпілим та поведінка потерпілого. Тому вважає, що її виправлення можливе і без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнала, у вчиненому покаялася.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини вчинення кримінального проступку та кваліфікація дій обвинуваченої не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги в частині його суворості не знаходять свого підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, виходячи із тяжкості вчиненого, враховуючи, що ОСОБА_7 , яка має судимості, вчинила кримінальний проступок, офіційні дані про її працевлаштування відсутні, враховуючи і позицію потерпілої сторони, який наполягав на призначенні найсуворішого покарання, дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді арешту, при цьому судом враховано і позитивні характеристики обвинуваченої за місцем проживання і те, що на обліках у лікарів нарколога та психіатра вона не перебуває, на що посилається адвокат у своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання та обґрунтовано призначив покарання у межах санкції частини статті, за якою остання визнана винуватою та призначив покарання у виді 2 місяців арешту, яке, на думку колегії суддів, є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

А посилання захисника обвинуваченої на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого та ступеню суспільної небезпеки і необхідність призначення покарання у виді штрафу є непереконливими ще й з огляду на відсутність даних про офіційне працевлаштування та наявність постійного заробітку для виконання такого виду покарання.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, внаслідок чого, апеляційна скарга захисника обвинуваченої задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4