Провадження № 1-кп/161/1189/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 12.08.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в м.Славута Хмельницької області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня-спеціальна, незаміжня, не працює, несудима,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 10.08.2020 близько 11год. 30хв. у приміщенні магазину «Єва» ТОВ «РУШ», що по вул.Привокзальний майдан, буд.1, у м.Луцьку Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом, направленими на протиправне заволодіння чужим майном, взявши з полиці у торгівельному залі та пройшовши поза касовими апаратами, не розрахувавшись, таємно викрала жіночі парфуми марки «Ангел Шлессер Ессеншіал», ємністю 30 мл., чим спричинила ТОВ «РУШ» майнову шкоду на загальну суму у розмірі 365 гривень 58 копійок.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показала, що дійсно 10 серпня 2020 року у приміщенні магазину «Єва» таємно викрала жіночі парфуми. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати, повідомила, що шкоду не відшкодувала, цивільний позов визнала повністю.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , будучи допитим безпосередньо в судовому засіданні підтвердив факт викрадення ОСОБА_3 жіночих парфумів, не наполягав на суворому покаранні, цивільний позов підтримав повністю.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, думку представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватою, вважає за необхідне призначити останній покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як нею, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Підстав для призначення менш суворого покарання у виді штрафу суд не вбачає, оскільки обвинувачена не працює та не має постійного джерела прибутку.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Сума витрат за цивільним позовом підтверджена документально, не оспорюється обвинуваченою, а тому цивільний позов представника ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, підлягає до повного задоволення.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Цивільний позов представника ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду в сумі 365 (триста шістдесят п`ять) гривень 58 копійок.
Речові докази у справі, а саме: лазерний диск формату CD-R ємкістю 700 мб. залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий