Провадження № 1-кс/752/6052/20
У Х В А Л А

05.08.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст..слідчого в ОВС СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_6 , погоджене в.о.начальника відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000054 від 27.10.2017 р.,

в с т а н о в и в:

ст..слідчий в ОВС СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_6 , за погодженням з в.о.начальника відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000054 від 27.10.2017 р.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000054 від 27.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим створено не передбачене Конституцією та законами України збройне формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, вибухівкою, тяжким військовим озброєнням та військовою технікою. Також, у зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього та порядок проходження служби. У кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, які полягали у здійсненні методами військових операцій силової підтримки збройним силам Російської Федерації, придушення організованого опору «проукраїнсько» налаштованого населення на тимчасово окупованій території півострову Крим, депортації населення з Автономної Республіки Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, нападі на підприємства, установи, організації, громадян, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевостях півострову Крим та мало загальну координацію керівництва.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Конституції України на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, із появою в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у вищезазначений час не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою «Самооборона Криму», ОСОБА_5 , діючи навмисно, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в Україні, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, після співбесіди з невстановленими у ході досудового розслідування «ватажками» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вище зазначених дій, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування «Самооборона Криму» на посаду «бійця».

У подальшому, на початку березня 2014 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи «бійцем так званої Самооборони Криму», разом із іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, проходив службу на блокпосту, розташованому при в`їзді до м. Ялті Автономної Республіки Крим.

Так, у зазначений період, ОСОБА_5 , спільно з іншими особами зі складу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, шляхом погроз застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь, з метою виконання завдань незаконного створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько політичного характеру методами військових операцій.

Крім того, протягом березня 2014 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи «бійцем так званої Самооборони Криму», разом із іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, проходив службу на блокпосту, розташованому на східному в`їзді до м. Ялта, поблизу АДРЕСА_1 .

Проходячи службу на вказаному блок-посту ОСОБА_5 , спільно з іншими особами зі складу «Самооборони Криму», виконував протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування, відповідно до розподіленої йому ролі, шляхом погроз застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Ялта, з метою виконання завдань незаконного створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько політичного характеру методами військових операцій.

У подальшому, після окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, ОСОБА_5 , представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За возвращение Крыма».
04.08.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.

Посилаючись на обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Прокурор в ході розгляду клопотання підтримав його, просив задовольнити, посилаючись на наявність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення доказів, які ще не всі вилучені, впливу на свідків, які не допитані,

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, звернувши увагу слідчого судді на вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також відсутність доказів на підтвердження наявності ризиків і неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також при вирішенні клопотання захисник просила врахувати дані про особу підозрюваного, що його характеризують, відомості про стан його здоров`я і застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний підтримав свого захисника та зазначив про свій намір співпрацювати зі слідством.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000054 від 27.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

04.08.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.

Звертаючись до суду, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, що підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 24.06.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2020, протоколів огляду інтернет-сайтів загальнодоступної мережі «Інтернет» від 19.06.2020 р., 24.06.2020 р.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості доказів, що долучені до клопотання, на підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, раніше не судимий, а також стан його здоров`я та наявні захворювання.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Звертаючись до суду слідчий просить застосувати до підозрюваного. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати іншим шляхом кримінальному провадженню.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Тяжкість злочину не є безумовною підставою для тримання особи під вартою без доведеності доцільності застосування такого запобіжного заходу та ступеня суспільної небезпечності даної особи.
Слідчий суддя, враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, спотворити докази, місцезнаходження яких ще не встановлено, обставини, визначені ст.178 КПК України, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини вчинення даного кримінального правопорушення, ставлення підозрюваного до скоєного, відсутність доказів, які б свідчили про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України надасть можливість запобігти наявним ризикам, забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а крім того не призведе до порушення особистих прав підозрюваного та захистить суспільний інтерес.
Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити, на думку слідчого судді, виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, враховуючи наявні ризики, характер вчиненого кримінального правопорушення.
З врахуванням викладених обставин в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і вважаю за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з визначенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 183, 184, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання ст..слідчого в ОВС СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_6 , погоджене в.о.начальника відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000054 від 27.10.2017 р. відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, у кримінальному провадженні №0000054 від 27.10.2017 р. запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язавши:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органів міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 04.10.2020 р.

Ухвалу надіслати до виконання до управління поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя