Провадження № 1-кс/522/354/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003441 від 28.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної власності (по 50 відсотків на кожну особу) належала квартира АДРЕСА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 07 квітня 1994 року органом приватизації Державного житлового фонду Приморського району м. Одеси, згідно з розпорядженням (наказом) №41 від 07 квітня 1994 року; виданого 07.06.2000 року зареєстроване 14 червня 2004 року в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» реєстрову книгу №275, стор. 157, кн. 354пр, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори 06 червня 2007 року та зареєстрованого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» у реєстрову книгу №274 стор. 658 кн 376пр.

Однак 24.09.2018 державним реєстратором КП «Центр Державної реєстрації» ОСОБА_5 в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяження було зареєстровано право власності на вищезазначену квартиру за громадянином ОСОБА_6 , на підставі наданих невстановленими на теперішній час особами завідомо підробленого документу договору дарування 1843 від 05.08.2011, посвідченого нібито приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Згідно відповіді ОСОБА_7 ним ніколи не посвідчувався вищезазначений договір дарування на вищезазначену квартиру.

Крім того вищезазначений договір, якщо він був справжній, підлягав обов`язковій реєстрації в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», однак відповідна реєстрації в комунальному підприємстві відсутня.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію» державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій зобов`язаний встановити відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження.
Однак діючи в інтересах ОСОБА_6 та інших невстановлених не теперішній час осіб, державний реєстратор ОСОБА_5 , зловживаючи наданим службовим повноваженням, діючи всупереч інтересам служби, розуміючи що вищезазначений договір є завідомо підроблений та не зареєстрований в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», тобто не відповідає вимогам законодавства, здійснив несанкціоновану зміну власника квартира АДРЕСА_1 здійснивши реєстрацію права власності за громадянином ОСОБА_6 на підставі завідомо підробленого договору дарування.

16.10.2018 року на підставі акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Алік Груп» від 09.10.2018 року відповідна квартира була внесена до статутного капіталу ТОВ «Алік Груп», з оціночною вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок. Слід зазначити, що ОСОБА_6 є єдиним засновником та директором цієї компанії, статутний капітал якої дорівнює 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль). Акт приймання-передачі було посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Одразу після цього, 09.11.2018 року зазначене майно було внесено в якості іпотеки в рамках договору іпотеки № 5090, укладеного між ТОВ «Алік Груп» та ТОВ «Гейн Трейд Про». 30.01.2019 року договір іпотеки з було припинено. Реєстрацію зазначених дій було здійснено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_8

11 грудня 2018 року на платформі товарної біржі «КМФБ» було проведено торги , за результатами яких, було відчужено квартиру квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_9 за ціною 501 00 (п`ятсот одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок.

12.12.2018 року було внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис 29412194 про право власності ОСОБА_9 на відповідну квартиру. Внесення записів було здійснено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене, в результаті здійснення державним реєстратором ОСОБА_5 незаконних дій в Єдиному державному реєстрі прав влансості на нерухоме майно та їх обтяжень, квартира АДРЕСА_1 , незаконно вибула із власності законних володільців, чим причинено значні матеріальні збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою п.1-збереження речових доказів, п.2-спеціальної конфіскації, п.3-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, п.4 відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Так ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101) є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

На теперішній час особи які фігурують в зазначеному кримінальному провадженні можуть бути обізнані про факт проведення досудового розслідування, розуміючи важливість дослідження доказів саме в тому вигляді в якому вони є на теперішній час, та для уникнення кримінальної відповідальності можуть здійснити відчудження майна, його поділ або інші реєстраційні дії що зашкодить досудовому розслідуванню.

Зазанчене майно можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвезти до його, відчуження поділ або інших дій направлених на приховування незаконних реєстраційних дій та слідів правопорушення та в результаті неможливості встановлення важливих фактів та обставин що обов`язково необхідно встановити під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101).

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.01.2021