Справа №489/6804/20
Провадження №1-кс/489/24/21
УХВАЛА
іменем України

22 січня 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні,
встановив:

Заявник ОСОБА_3 просить скасувати постанову прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 від 03.12.2020 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000045 від 03.11.2020 року; зобов`язати Миколаївську місцеву прокуратуру №2 визнати ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні за №0000045. Зазначає, що в ході досудового розслідування у вказаному провадженні встановлено факт неналежного виконання службовими особами Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради службових обов`язків, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам інваліда першої групи «А» ОСОБА_8 , та потягло у бездіяльності, що потягло за собою відчуження нерухомого майна, а саме - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Так 19 листопада 2020 року ОСОБА_3 направила листом до Миколаївської місцевої прокуратури №2 заяву, про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні за №0000045, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2020 року за ч.1 ст.367 КК України. Зокрема, обґрунтувала свою заяву тим, що вона є бабусею ОСОБА_8 та що їй завдано моральної шкоди, збитки за якою вона оцінює у 100000 гривень.

Оскаржувана постанова прокурора від 03.12.2020 року мотивована із посиланням на те, що в ході досудового розслідування обставини, що вказували на спричинення ОСОБА_3 моральної або майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення не встановлено. Відповідно до матеріалів кримінального провадження опікуном ОСОБА_8 , який є інвалідом першої групи «А» з дитинства є ОСОБА_9 . Тому заява ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.367 КК України передбачено відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.5 цієї статті КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Відповідно до ч.1 ст.59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

Оскільки відомості до ЄРДР внесено за фактом службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам інваліда першої групи «А» ОСОБА_8 , що потягло за собою відчуження нерухомого майна, то у суду відсутні підстави вважати, що внаслідок вчинення вказаного злочину ОСОБА_3 могла бути заподіяна будь-яка шкода, у тому числі моральна, так як сама лише наявність родинних відносин із особою, у якої є законний представник, не свідчить про заподіяння її родичу шкоди внаслідок неправомірних дій службових осіб відносно підопічного, а тому у задоволенні скарги слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя