ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/306/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/460/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 30 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Сергіївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, не працююча, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-18.10.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, 26.12.2017, ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області звільнена від покарання призначеного вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 18.10.2017 відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»;
-27.12.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
-12.04.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
визнана винною та засуджена:
- за ч. 1 ст. 357 КК України 1 року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднана невідбута частина покарання у виді 1 року позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 12.04.2018 року і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнана винною у тому, що вона 07.03.2019 року, близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , діючи умисно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: офіційного документу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, заздалегідь знаючи місце знаходження пластикової картки ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_9 , скориставшись тим, що остання не спостерігає за її діями, шляхом вільного доступу, без дозволу, таємно викрала із гаманця пластикову картку ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 є офіційним документом та належить потерпілій ОСОБА_9 , з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме заволодіння грошовими коштами. Після цього, ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зникла.
Крім того, 08.03.2019 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого наміру, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк», держателем якої є потерпіла ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, з метою власного збагачення отримавши можливість розпоряджатися карткою на власний розсуд, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, що перебували на вказаному рахунку, здійснила ряд банківських операцій з картою ПАТ КБ «Приват Банк», держателем якої є потерпіла ОСОБА_9 поза її волею.
Так, 08.03.2019, ОСОБА_8 , близько 08 години 30 хвилин, прибула до Торгівельного центру, розташованого за адресою: Харківська область, смт Близнюки, вул. Свободи, буд. 12, де достовірно знаючи цифровий пін-код до банківської картки, здійснила банківську операцію з банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк», держателем якої є потерпіла ОСОБА_9 , розрахувавшись за допомогою терміналу за тютюнові вироби в сумі 44 грн. 75 коп., тим самим повторно викрала з її рахунку гроші в сумі 44 грн. 75 коп.. Після чого, 08.03.2019, ОСОБА_8 , близько 11 години 00 хвилин, прибула до банкомату, який розташований за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. М Грушевського буд. 5 де, достовірно знаючи цифровий пін-код до банківської картки, здійснила банківську операцію з банківською карткою ПАТ КБ «Приват Банк», держателем якої є потерпіла ОСОБА_9 , знявши з її рахунку кошти в сумі 2700 грн., тим самим викрала з її рахунку гроші в сумі 2700 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальні збитки, на загальну суму 2 744 грн. 75 коп.
В апеляційній скарзі, обвинувачена ОСОБА_8 просить змінити оскаржуваний вирок та призначити їй більш м`яке покарання із застосуванням ст.69 КК України. В обґрунтування посилається на те, що вонавизнала вину в повному обсязі, розкаялась у скоєному; має на утриманні малолітнього сина.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.
Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченої, яка не заміжня, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, будучи судима за злочин проти власності на шлях виправлення не стала, знову скоїла корисливі злочини в період іспитового строку.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставини, що обтяжує покарання.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 в період іспитового строку скоїла нетяжкий злочин за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років; раніше неодноразово судима, не заміжня, не працює, що свідчить про стійку антисоціальну направленість її особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.
Окрім цього, як вбачається з досудової доповіді, складеної 14.05.2019 року Близнюківський РС філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що при оцінці ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації дійшов висновку, що ці ризики є високим та середнім рівнем, та вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.37-39).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення нею нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ст.71 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання із застосуванням ст.69 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.
Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченої про можливість призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 30 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді: