Справа № 346/2168/20
Провадження № 1-кп/346/480/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальне провадження №0000358 від 24 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого водієм ПП "Роко Буд" в м.Коломия, не судимого, на утриманні нікого немає, депутатом не являється, інвалідом не являється, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У невстановлений досудовим розслідуванням час обвинувачений ОСОБА_5 під час проведення демонтажу старого будинку в с.Воскресинці Коломийського району знайшов п ятдесят патронів.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій та те, що дані патрони можуть бути боєприпасами до вогнепальної зброї, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, незаконно придбав шляхом привласнення, виявлені ним патрони .
Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, не маючи дозволу на право зберігання і носіння боєприпасів, усвідомлюючи незаконність своїх дій у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження положення про дозвільну систему» із наступними змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання , обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р. зі змінами та доповненнями, переніс вказані предмети до місця свого постійного проживання у АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 з метою особистої наживи 12.05.2020 р. біля 19 год. 30 хв. перебуваючи у с. Воскресинці по вул.. Міцкевича Коломийського району діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що продає бойові припаси, незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 п`ятдесят патронів із написом «Целевие патрони калібр 6,5» за ціною 2600 (дві тисячі шістсот ) гривень.
Відповідно до висновку експерта від 14.05.2020р. представлені на дослідження предмети в кількості п`ятдесяти штук є боєприпасами до нарізної зброї. З них сорок дев`ять є 6,5 мм (6,5х53R мм) цільовими гвинтівочними патронами центрального бою. Один предмет є 7,62 мм військовим гвинтівочним патроном з пристрілочно-запалювальною кулею типу «ПЗ» (57-3П-322).
Всі патрони промислового виробництва. Сорок дев`ять 6,5 мм патрони виробник Новосибірський завод низьковольної апаратури , РСФСР, СРСР, 1965 року випуску. Один, 7,62 мм патрони виробник Барнаульський верстатобудівний завод, 1940 рік випуску.
З п`ятдесяти патронів лише десять 6,5 мм патронів та один 7,62 мм патрон придатні для стрільби. Решти до стрільби не придатні через корозійні пошкодження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, зберігання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
У підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості укладена 28 травня 2020 року між обвинуваченим та прокурором, згідно якої сторони дійшли згоди щодо формування підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також сторонами, що уклали угоду визначено узгоджене покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення враховуючи, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше, тому вважають що наявність зазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, сторони погоджуються на призначення основного покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального законодавства України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять суд затвердити її. При цьому обвинувачений пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Також обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо права оскарження вироку та інші наслідки, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.
Відповідно до статей 468 та 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст.473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України, не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

В указаній угоді сторони узгодили покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.
При обранні виду покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом"якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліках у психіатричному та наркологічному кабінетах не числиться суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 1 ст. 263 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Міра покарання, узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.

Судові витрати на залучення експерта в розмірі 3 595,9 грн. підлягають до відшкодування обвинуваченим в справі.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100,124, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2020 року між прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3 595,9 грн.
Речові докази грошові кошти в сумі 6 267 грн. купюрами номіналом двісті, п ятдесят, п ять та одна гривня повернути ГУНП в Івано-Франківській області; предмети в кількості п`ятдесят штук, що є боєприпасами до нарізаної вогнепальної зброї, газовий самозарядний пістолет калібру 8 мм марки «ERMA-WERKE Mod/EGP 88 № НОМЕР_1 та п`ять предметів схожих на кулі із маркуванням «8mm»» «WADIE, які не відносяться до боєприпасів, знищити.
У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд з підстав, передбачених статтею ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1