Справа № 461/7209/20
Провадження № 1-кс/461/596/21
УХВАЛА
іменем України
26.01.2021 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000075 від 28.06.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження, нерухомим майном, а саме: житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 22.01.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 с. 307КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_7 на праві спільної приватної власності належить житлове приміщення, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу, ВСВ № 202370, 21.04.2005.

Відтак, враховуючи необхідність запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_9 за вироком суду, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просив суд проводити розгляд внесеного клопотання у його відсутності, та у відсутності прокурора, а також без власника майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що в провадженні старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 28.06.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

22.01.2021 р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 с. 307КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, ОСОБА_7 на праві спільної приватної власності належить житлове приміщення, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу, ВСВ № 202370, 21.04.2005.

Таким чином, слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження розпорядження та відчуження майна третім особам, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації;
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, що перешкоджатиме збереженню вказаного майна.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення слідів злочину, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000075 від 28.06.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, - задоволити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права ОСОБА_7 , відчужувати та розпоряджатися нерухомим майном, а саме: житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1