Справа № 214/4420/20
1-кс/214/678/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 з додатками на постанову слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання вчинити дії.

В своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язати слідчого видати постанову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №000128 та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 вказала, що у провадженні слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено за її заявою до ЄРДР за №000128 від 28 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України. 02 вересня 2020 року, ОСОБА_3 було подано клопотання про надання їй статусу потерпілої у вищезазначеному проваджені. 04 вересня 2020 року постановою слідчого ОСОБА_4 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено. Вважає, що слідчим безпідставно відмовлено в задоволенні її клопотання, при цьому передчасно зроблено висновок, що зазначеним кримінальним правопорушенням не завдано їй моральної шкоди, зважаючи, що наявність або відсутність такої шкоди можна визначити лише шляхом збирання та оцінки відповідних доказів, які заявник не зобов`язаний надавати для визнання його потерпілим. При цьому, відповідно до вимог ст.55 КПК України, законодавець передбачив визнання заявника потерпілим без жодних умов. Разом з тим, в супереч вимогам Кримінального процесуального кодексу України, слідчим не зазначено конкретні, очевидні та достатні підстави вважати, що їй, як заявнику або особою, якою подано клопотання про визнання потерпілою, не завдано шкоди, в тому числі, не отримано суттєві душевні стражданння. В свою чергу, вважає, що з`ясування слідчим наявності чи відсутності доказів завдання їй моральної шкоди можливе лише після надання їй відповідного статусу потерпілої. Отже, скаржник вважає, що постанова слідчого 04 вересня 2020 року про відмову у визнанні її потерпілою не відповідає вимогам процесуального законодавства, необґрунтована, а відтак підлягає скасуванню. В свою чергу, відповідно до вимог ч.2 ст.55 КПК України, вважає, що з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілої, їй повинно бути вручено відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала скаргу по зазначених в ній підставах та просила її задовольнити.

Слідчий Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши особу, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додатки до неї, матеріали кримінального провадження №000128 приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог п.19 ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність.

Відповідно до ч.1,3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. .

Згідно вимог ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. А згідно ч.5 цієї статті, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що відповідно до витягу з кримінального провадження №000128, внесеного до ЄРДР 28.02.2020, правова кваліфікація ч.1 ст.146 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська внесено відомості за заявою ОСОБА_3 №5764 від 31.01.2020 за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України.

В свою чергу, відповідно до змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину, передбаченого ст.146 КК України, від 31.01.2020 слідує, що 06 грудня 2019 року відбулось таємне викрадення її доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці ЗОШ №68, яка перестала виходити на зв`язок після того, як вийшла зі школи. В телефонній розмові, перебуваючи на території школи донька попередила, що вже буде йти додому, де вона з нею мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В дочки були ключі від квартири. Дочка вийшла зі школи о 13 год. 15 хв., а через деякий час телефон доньки, на її дзвінок, вже не відповідав. ОСОБА_3 одразу звернулась до правоохоронних органів у зв`язку зі зникненням дочки та почала самостійно проводити пошуки.

Також встановлено, що 02 вересня 2020 року ОСОБА_3 до відділу поліції подала письмове клопотання про надання їй статусу потерпілої у кримінальному провадженні 000128 від 28.02.2020.

Відповідно до змісту постанови слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.09.2020 по кримінальному провадженні №000128 від 28.02.2020, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, відповідно до вимог ч.1 ст.55 КПК України

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що хоча і відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою в цьому кримінальному провадженні, однак постанова слідчого ОСОБА_4 про фактичну відмови у визнанні потерпілою ОСОБА_3 не є належно обґрунтованою та не містить відповідних підстав для відмови у залученні останньої до провадження як потерпілої, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту диспозиції ч.1 ст.146 КК України, кримінально караним діянням є незаконне позбавлення волі або викрадення людини. Основним безпосереднім об`єктом цього злочину є воля, честь і гідність особи. Обов`язковою ознакою цього злочину є потерпілий, яким є будь-яка особа. Кваліфікованими видами незаконного позбавлення волі або викрадення є вчинення їх щодо малолітньої особи.

Отже, з вище викладеного слідує, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, може бути малолітня особа.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Згідно положень ч.ч.3, 5 ст. 44 КПК України, про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику. Законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, слідчий суддя приходить до висновку, зважаючи на положення ч.1 ст. 55 КПК України та диспозицію ч.1 ст.146 КК України, що в кримінальному провадженні №000128 потерпілою є саме малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, зі слів її матері ОСОБА_3 , була викрадена 06 грудня 2019 року.

В свою чергу, за таких обставин ОСОБА_3 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним представником останньої у вищезазначеному кримінальному провадженні, що узгоджується з вимогами ст.59 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ч.ч.3, 5 ст. 44 КПК України, про залучення законного представника ОСОБА_3 слідчий повинен винести постанову, копія якої вручається законному представнику, однак, лише після визнання потерпілою в кримінальному провадженні №000128 малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки у вищезазначеному кримінальному провадженні відсутні відповідні процесуальні рішення та документи, які їх відображають, про визнання потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя позбавлений можливості прийняти відповідне процесуальне рішення про визнання ОСОБА_3 законним представником малолітньої ОСОБА_5 .

Зважаючи на зазначені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а постанова слідчого Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.09.2020 року по кримінальному провадженню №0000128 від 28.02.2020 року скасуванню, як неналежно обґрунтована.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого видати їй постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №000128 та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, вказані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з вищезазначених висновків слідчого судді.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 44, 55, 59, 303 307, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.09.2020 року по кримінальному провадженню №0000128 від 28.02.2020 року.

В задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_3 - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 09 год. 05 хв. 05.10.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1