Справа № 317/2138/20
№/п 1-в/317/208/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.06.2016 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.309 ч.1, 75,76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, 22.06.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.06.2016 р. , до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Початок строку: 22.03.2018 року.

Кінець строку: 22.04.2021 року.

Станом на 17.08.2020 року засуджений відбув більше 3/4 строку покарання, а саме 2 роки 04 місяці 25 днів.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.03.2018 року.
Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 06.04.2018 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№-99), Характеризується посередньо, допустив шість порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Один раз заохочувався правами начальника установи.
Працевлаштований на виробництві установи на дільниці « Металокострукцій». До роботи ставиться посередньо, інколи потребує спонукання до праці.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими негативної і позитивної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, апе робить
це з метою отримати поблажливість.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Виконує роботи із самообслуговування посередньо, хоча має достатній рівень необхідних навичок.
Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди здійснює за ними належний догляд, використовує їх не тільки за призначенням.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, не вбачає в них суспільно-корисну необхідність.
Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу.
Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисної активності в організації їх роботи.
У скоєному злочині вину визнає, але не щиро.
За вироком суду позову не має.
11.04.2019комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 100, 101 Кримінально - виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.
17.10.2019комісією державної установи « Біленьківська виправна колонія (№99)»
відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 82
Кримінального кодексу України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
16.04.2020комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)»
відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 81
Кримінального кодексу України, в умовно-достроковому звільненні від покарання.
Засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.
Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 заперечував проти клопотання, вважав недоцільним умовно-дострокове звільнення засудженого, пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, вважала його передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи усе вищевикладене, заслухавши думку представника адміністрації, прокурора, засудженого, розглянувши матеріали особової справи, суд приходить до висновку що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки не проявляв себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання протягом всього часу відбування покарання, у Біленьківській виправній колонії №99 перебуває З 06.04.2018 року, проявляє себе посередньо, за час перебування у Біленьківській виправній колонії №99 мав 6 стягнень та лише 1 заохочення, а тому відносно нього неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали суду 18.08.2020 року о 09-30 год.

Суддя: ОСОБА_1