Ухвала
27 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 126/3602/14-к
провадження № 51 - 5135 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2020 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 та ч. 6 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, засуджений порушує питання про скасування вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2020 року щодо нього у зв`язку з істотним порушенням вимог матеріального та кримінального процесуального закону.
Однак, в обґрунтування своїх доводів засуджений ОСОБА_4 не зазначає, в чому саме полягає істотність цих порушень при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень і були б підставою відповідно до ст. 438 КПК для скасування оскаржуваних судових рішень касаційним судом із закриттям кримінального провадження, з огляду на положення статей 284, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Натомість, посилаючись на процесуальні порушення, які на думку ОСОБА_4 , допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, засуджений, в обґрунтування своїх доводів посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлені на підставі досліджених судом доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Стверджуючи про порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, засуджений ОСОБА_4 не зазначив, які саме доводи його апеляційної скарги не перевірив цей суд та на які з них не надав відповіді.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, засудженим до касаційної скарги не долучено додатків (копій вироку та ухвали) в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2020 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3