Справа № 215/7646/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2019 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2020, в подальшому вказаний запобіжний захід було продовжено.

В судовому засіданні 27.08.2020 прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів. Вказує, що існують ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховуватися від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, не має міцних соціальних зв`язків, є особою яка раніше вчиняла злочин, передбачений ст. 307 ч.2 КК України, тому вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує проти продовження строку тримання під вартою, надала клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки обвинувачений не представляє підвищеної суспільної небезпеки, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, тому просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Крім того вказує, що обвинувачений за іншим кримінальним провадженням є потерпілим та потребує лікування, отримати яке він не має можливості в умовах ізоляції.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання прокурора, вказує , що він має постійне місце мешкання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також у рішенні «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від суду, та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; ніде не працює, постійного джерела доходу не має, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, що в сукупності вказує на існування ризиків переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, в разі визнання його винуватим, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, які передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

. Також суд враховує, що обвинувачений має на утриманні матір, яка є інвалідом, однак до суду не надано доказів, що мати обвинуваченого не може обходитися без сторонньої допомоги та доказів того, що саме обвинувачений піклувався про неї, тому існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України.

Наразі вказані ризики не змінилися та продовжують існувати, тому суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.

Стосовно пояснень захисника ОСОБА_5 з приводу того, що обвинувачений потребує лікування, слід зазначити, що вказані пояснення захисника не підтверджуються жодними доказами, тому суд їх не може взяти до уваги при вирішенні даних клопотань.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - по 25 жовитня 2020 р. включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.11.2019 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: