справа №619/2076/20
провадження №1-кп/619/271/20
ВИРОК
іменем України

14 липня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000458 від 12.04.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого, однак офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 15.05.2018 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 13.02.2020 звільненого по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Приблизно о 18 годині 11.04.2020 ОСОБА_3 перебував поблизу домоволодіння № 9 по вул. Солоний Яр в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, що належить ОСОБА_6 , де зі сторони вулиці, за межами подвір`я побачив кобилу по кличці Харизма, яка була прив`язана тканевою мотузкою до дерева, останній кінець якої зачинявся на металевий фрагмент системи карабін, після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. У послідуючому, ОСОБА_3 , цілком усвідомлюючи, що його подальші дії ніким помічені не будуть, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, реалізовуючи мету збагачення за рахунок чужого майна діючи таємно підійшов до кобили Харизма, що належить ОСОБА_6 , руками відчинив металевий фрагмент системи карабін та розправив частину мотузки з дерева, тим самим отримав можливість заволодіти кобилою по кличці Харизма, після чого зверху заліз на неї та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 20000,00 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Також, судом враховується думка потерпілої, яку вона письмово виразила та просила призначити покарання, пов`язане з ізолюванням обвинуваченого від суспільства. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює, однак офіційно не працевлаштований, за місцем проживання ДОП Дергачівського ВП Харківського ГУНП в Харківській області характеризується як особа, яка з сусідами підтримує нормальні відносини, зловживає спиртними напоями.

Суд зазначає, що щире каяття полягає у належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки. При цьому домінуючим є внутрішнє ставлення винного до скоєного, що знаходить зовнішній прояв у його словесному осуді, вибаченні перед потерпілим, вжитті заходів для усунення негативних наслідків чи відшкодування шкоди, тощо. Така оцінка власних дій може бути виражена підозрюваним (обвинуваченим) на будь-якій стадії процесу - від початку досудового розслідування аж до видалення суду до нарадчої кімнати для прийняття остаточного рішення.
Так, обвинувачений визнав свою вину у скоєнні злочину, в обвинувальному акті як обставину, яка пом`якшує покарання зазначено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин справи, враховуючи, що потерпілій повернута викрадена кобила, позов нею не заявлений, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту в межах санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Обмежень, передбачених ч. 3 ст. 60 КК України, щодо застосування арешту судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 8065 від 24.04.2020 у сумі 817,20 грн.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як вбачається з заяви потерпілої 11.04.2020 їй повернуто кобилу по кличці «Харизма», а паспорт коня серії НОМЕР_1 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження підлягає поверненню потерпілій.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст . ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 травня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 8065 від 24.04.2020 у сумі 817,20 грн (вісімсот сімнадцять гривень 20 копійок).

Речові докази:

-кобилу по кличці «Харизма», яка знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілої вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 ;

-паспорт серії НОМЕР_1 на коня по кличці «Харизма», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1