печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0002391 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
14.07.2020 слідчий Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , звернулось до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0002391 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Печерського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного 12.07.2020 до ЄРДР за № 0002391, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення майнових кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 12.07.2020 року , перебуваючи за адресою м. Київ, площа Спортивна,1-а, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємно викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, 12.07.2020 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Cropp» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (), розташованого за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а та попрямував рядами магазину. Перебуваючи біля стелажів з одягом, останній взяв зі стелажів футболку чоловічу артикул yg 046 закупівельною вартістю 359 грн. 20 коп., толстовку чоловічу артикул xs 690, закупівельною вартістю 559 грн. 20 коп., футболку чоловічу артикул yg 252 закупівельною вартістю 127 грн. 20 коп., кеди чоловічі артикул xj 149 закупівельною вартістю 679 грн.90 коп., окуляри артикул xx 450 закупівельною вартістю 199 грн. 20 коп., брюки чоловічі артикул xn 702 закупівельною вартістю 599 грн. 20 коп., що належить ДП «ЛПП Україна » АТ «ЛПП» ().

З метою вчинення таємного викрадення майна, вчиненого повторно ОСОБА_5 з обраними ним речами направився до примірочної магазину «Cropp», знаходячись у якій вище вказані речі заховав до своєї сумки, яку мав при собі. В подальшому ОСОБА_5 з прихованими речами, які належать ДП «ЛПП Україна » АТ «ЛПП» () попрямував до виходу з магазину, не маючи наміру розраховуватись за товар. В цей час, ОСОБА_5 , пройшовши через антикрадіжкову рамку, яка спрацювала, був помічений працівником вищевказаного магазину, який зробив йому зауваження, та наказав зупинитись.

ОСОБА_5 розуміючи, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна були викриті працівником «Cropp» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (), не припинив своєї протиправної діяльності, та продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення майна ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (), ігноруючи зауваження працівника магазину, почав тікати з викраденим майном , а саме футболкою чоловічою артикул yg 046 закупівельна вартість 359 грн. 20 коп., толстовкою чоловічою артикул xs 690, закупівельна вартість 559 грн. 20 коп., футболкою чоловічою артикул yg 252 закупівельна вартість 127 грн. 20 коп., кедами чоловічими артикул xj 149 закупівельна вартість 679 грн.90 коп., окулярами артикул xx 450 закупівельна вартість 199 грн. 20 коп., брюками чоловічими артикул xn 702 закупівельна вартість 599 грн. 20 коп., що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (), розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» ()на загальну суму 2523 грн. 20 коп. Слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у закінченому злочині, тобто у кримінального правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, ОСОБА_5 , в силу ст.75,76 КК України, звільнений від відбування покарання, однак перебуваючи на випробувальному терміні вчинив нове кримінальне правопорушення, та в подальшому може продовжувати злочинну діяльність, а також може переховуватись від суду, про що свідчить репутація та соціальні зв`язки обвинуваченого, він є особою працездатного віку, проте офіційно не працевлаштований.

З врахуванням зазначених обставин, слідчий просить суд, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, 12.07.2020 ОСОБА_5 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

13.07.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозри про вчинення кримінального правопорушення ґрунтується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 12.07.2020;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту перегляду відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: матеріалами кримінальної справи яка надійшла в порядку перейняття від Компетентних органів Федеративної республіки Німеччина; загальним звітом Троянської шкідливої програми; першим звітом щодо особи ОСОБА_11 ; та іншими матеріалами кримінального провадження..

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, так як на думку слідчого судді він є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Окрім цього, посилання строни обвинувачення на те, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, вчинив новий умисний корисливий злочин, є не достатньо обґрунтованим, оскільки на підтвердження зазначеного слідчий або прокурором не надано належним чином завірену копію вироку, яка б підтверджувала, що підозрюваний попередньо притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Зокрема, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані перешкоджання ходу досудового розслідування, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у зазначеному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, в тому числі і те, що він має постійне місце проживання а саме: АДРЕСА_1 , приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету.

Саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0002391, а саме: до 09.09.2020 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити негайно підозрюваного ОСОБА_5 , з під-варти в залі суду.

Зобов`язати прокурора або слідчого у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1