Дата документу 31.07.2020 Справа № 554/5013/20
Провадження № 1кп/554/399/2020
У Х В А Л А

31 липня 2020 року м.Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000921 від 08.04.2020 року стосовно
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бутова Долина Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)25.10.1995 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.З ст.140, ч.2 ст.141, ст.42 КК України до З років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.11.1996 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 26 днів;
2)12.05.1998 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.141, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.43 КК України приєднано 1 рік позбавлення за вироком від 25.10.1995 року, остаточно засуджений до 5 років позбавлення волі. Звільнений 19.07.2002 року у зв язку з відбуттям покарання;
3)09.02.2004 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 15.09.2004 року у зв`язку з відбуттям покарання;
4)06.06.2006 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ч.І ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
5)26.03.2012 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч,2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.І ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 06.06.2006 року, остаточно засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 12.09.2013 року у зв язку з відбуттям покарання;
6)25.12.2014 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення
волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік;
7)25.02.2015 року Київським районним судом м. Полтави за ч.2 cm. 190, cm.71 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі,
8)22.06.2015 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 cm. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 cm. 70 КК України приєднано 3 місяці позбавлення за вироком від 25.02.2015 року, остаточно засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
9)07.04.2017року Октябрським районним судом м. Полтави за
ч. 1 cm. 187, ч.І cm. 153, ч.2 cm. 121, ч.І cm. 70, ч.4 cm. 70 ККУкраїни до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,-

У С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ще на 2 місяці, яке мотивоване тим, що на теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки той може ухилитися від суду, так як не працює, не має міцних соціальних зв`язків, може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, оскільки той має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, бажає працевлаштуватися.
Суд, заслухавши міркування сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою можу бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої поваги.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкомуо злочині, є особою раніше судимою, схильний до вичнення кримінальних правопорушень, непрацевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та регулярного заробітку.
Таким чином, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 на час судового розгляду, що вказує на наявність ризиків для продовження ним злочинної діяльності, ухилення від суду, впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, продовживши стосовно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.
Керуючись ст. ст.177,178,183, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 2 місяці, а саме по 29 вересня 2020 року (включно).
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1
Повен текст ухвали виготовлено та проголошено судом о 15 годині 30 хвилин 31 липня 2020 року.