печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 23.10.2020 року № 1/1-13-Ш-382,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 23.10.2020 року № 1/1-13-Ш-382.

25.11.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про залишення скарги без розгляду.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 подав заяву про залишення скарги без розгляду, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ОСОБА_3 подав заяву про залишення скарги без розгляду, отже, на час розгляду скарги заявлені вимоги останній не підтримує, відтак, правових підстав для розгляду даної скарги по суті, у слідчого судді немає.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про, зокрема, зобов`язання припинити дію.

Відтак, слідчий суддя позбавлений можливості залишити скаргу без розгляду.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 23.10.2020 року № 1/1-13-Ш-382, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 26, 27, 107, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 23.10.2020 року № 1/1-13-Ш-382 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1