ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2449/20 Справа № 184/1041/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задоволено.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року, звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк 03 місяці та 24 дні.
Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів, засуджена ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має одне заохочення 06 березня 2020 року подяка правами начальника відділення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці з нагоди святкування 8 Березня, та одне стягнення 05 березня 2019 року догана правами начальника установи за невиконання законних вимог адміністрації установи, порушення порядку відбування покарання в частині підбурювання інших засуджених до виконання незаконних дій з метою дестабілізації оперативної обстановки в установі, яке погашено в установленому законом порядку, у вчиненому злочині щиро розкаялась, що свідчить про готовність засудженої до самоконтролю та право слухняної поведінки, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року скасувати, й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Покровський виправний центр № 79» відносно засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що вказана ухвала суду підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.
Зокрема, поза увагою суду залишились відомості про судимості ОСОБА_8 .. Так, остання в період з 2011 по 2019 роки неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з таємним викрадення чужого майна, шахрайства. На час винесення ухвали про її умовно-дострокове звільнення має 4 непогашених судимостей. Не дивлячись на те, що судами до ОСОБА_8 за попередніми вироками застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, остання належних висновків для себе не зробила та продовжила вчиняти корисливі злочини, пов`язані з незаконним заволодінням чужого майна. Вказані обставини свідчать про те, що засуджена систематично притягуючись до кримінальної відповідальності висновків про неможливість вчинення кримінальних правопорушень не зробила та в п`яте була засуджена до покарання пов`язаного з реальним обмеженням волі. З вказаного слідує, що відносно засудженої ОСОБА_8 , враховуючи систематичність вчинених злочинів та особу засудженої мети, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України пов`язаної з її виправленням, а також запобігання вчиненню нових злочинів не досягнуто.
На думку апелянта, судом не враховано, наявність у засудженої ОСОБА_8 , за весь період відбуття покарання, трьох стягнень, які застосовувались до останньої в тому числі і в період відбуття покарання в умовах ДУ ПВЦ № 79. Зокрема, 05 березня 2019 року до засудженої ОСОБА_8 , правами начальника установи, застосовано найсуворіший вид стягнення, передбачений ст. 68 КВК України - поміщення до дисциплінарного ізолятору на 5 діб за фактом невиконання законних вимог адміністрації установи, порушенні порядку відбування покарання в частині приймання активної участі у вчиненні незаконних дій з метою дестабілізації оперативної обстановки в установі. З оглядку на зазначене, враховуючи, що кількість застосованих до засудженої ОСОБА_8 , за весь період відбуття покарання стягнень -3, перевищує кількість наданих заохочень - 1 (наданого незадовго до розгляду справи судом), висновок суду про сумлінну поведінку засудженої, під час відбуття покарання, що є обов`язковою умовою для застосування до засудженої ст. 81 КК України є передчасним та документально не підтвердженим.
Вважає, що в оскаржуваній ухвалі судом не надано оцінки яким чином засуджена бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_8 в самодіяльних організаціях засуджених.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали подання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Дослідженням матеріалів встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково складено покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року, остаточне покарання 03 роки 09 місяців обмеження волі.
Згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_8 відбуває покарання з 05 грудня 2017 року. До Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 14 жовтня 2018 року із Державної установи «Київський слідчий ізолятор». По прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої майстерні установи швачкою. З виробничої необхідності була переведена до тепло генераторної підприємства установи машиністом-кочегаром. На даний час працевлаштована до виробничої майстерні установи, проте до суспільно-корисної праці не залучається у зв`язку з відсутністю фронту робіт. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має одне заохочення та одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Освіта», «Правова просвіта» та «Творчість». Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до ради колективу засуджених.
Матеріали справи свідчать, що засуджена 27 жовтня 2018 року відбула передбачені 1/2 строку призначеного їй покарання.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що засуджена сумлінно та добросовісно відноситься до праці, оскільки норми виробітку останньої становлять 100%.
Станом на 03 липня 2020 року не відбутий строк покарання засудженої ОСОБА_8 складає 03 місяці 24 дні.
У свою чергу наявність заохочення та відсутність стягнень за час відбування покарання у засудженої ОСОБА_8 , позитивна характеристика засудженої, яка надана начальником установи, свідчить про зразкову поведінку останньої.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_8 в період з 2011 по 2019 року неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з таємним викраденням чужого майна та шахрайства, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , про що просить у своїй апеляційній скарзі прокурор.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Будь-яких підстав, передбачених ст. ст. 408, 409 КПК України, для зміни чи скасування ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженої ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4