ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2370/19 Номер провадження 11-кп/814/1023/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000013 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2020 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтава, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому,
обвинуваченому за ч.1, ч.2 ст. 307 КК України,
продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 11.40 год 01 листопада 2020 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Таке рішення суд мотивував тим, що на розгляді суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 обвинуваченого за ч.1, ч.2 ст. 307 КК України. Під час вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 висунуто обвинувачення за вчинення кількох злочинів, зокрема і тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. При цьому звернув увагу, що ОСОБА_8 офіційно ніде не працює, не одружений та не має дітей, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, неодноразово судимий, а тому схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Тому, суд дійшов висновку, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, а також неможливо застосувати до обвинуваченого інші більш м`які запобіжні заходи.

З цих же підстав суд відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 .

На ухвалу суду захисник адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з 21.00 до 07.00 год.

Свої апеляційні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_8 вже тривалий час, майже 1 рік та 6 місяців, з 14.05.2019 перебуває під вартою. При цьому вважає, що суд безпідставно продовжує запобіжний захід, та зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без належного обгрунтування необхідності застосування саме цього запобіжного заходу.

Стверджує, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до відповідальності за ст. 309, ст. 307 КК України, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та є єдиним сином, неофіційно працював, характеризується позитивно.

Крім цього вважає, що всі закупки з участю ОСОБА_8 були провокаціями.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до матеріалів справи, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000013 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України. В ході судового розгляду 02 вересня 2020 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 01 листопада 2020 року.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , правильно вказав, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі розгляду провадження.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, те, що розгляд провадження на час вирішення питання не завершений.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 будучи неодноразово судимим, обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, один з яких є тяжким, в даному провадженні судовий розгляд ще не завершено, не встановлені всі фактичні обстави провадження, не допитані всі свідки, у той час як ОСОБА_8 заперечує свою причетність до злочину. Окрім цього, у разі визнання обвинуваченого винуватим, йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, необхідно зазначити, що суд на даній стадії розгляду провадження не може надавати оцінку будь-яким доказам, у тому числі щодо встановлення наявності чи відсутності провокації з боку працівників поліції щодо закупок за участю ОСОБА_8 , а тому такі доводи захисника, колегією суддів не розглядаються.

Також доводи захисника, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до відповідальності за ст. 309, ст. 307 КК України, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та є єдиним сином, характеризується позитивно, не є абсолютними підставами для зміни запобіжного заходу.

Разом з цим, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи, що інкримінований обвинуваченому злочин не пов`язаний з насильством чи погрозою його застосування, не спричинив загибель людей та відсутні дані про порушення ОСОБА_8 у цьому провадженні запобіжного заходу у вигляді застави, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 грн, з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, буде достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого.
Внесення визначеного судом апеляційної інстанції розміру застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, ухвалу суду щодо ОСОБА_8 необхідно скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2020 із визначенням обвинуваченому застави та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу відмовити
Оскільки строк дії запобіжного заходу продовжено до 01.11.2020, то і термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_8 , у разі внесення застави, необхідно визначити до 01.11.2020.

Отже, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2020.
Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою особою на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (код отримувача: 42262431, Банк: Державна казначейська служба України м.Київ, IBAN: UA0086573).
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 :
- з`являтися за викликом суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі державної установи „Полтавська установа виконання покарань №23.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинуваченого, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави.
Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_8 , у разі внесення застави, визначити до 01 листопада 2020 року.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_9 Нізельковська

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4