Єдиний унікальний номер 448/191/20
Провадження № 1-кс/448/208/20
У Х В А Л А

06.10.2020 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , та начальника СД Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, у кримінальному провадженні за №0000041 від 12.02.2020 року,

в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням. В обґрунтування зазначеного клопотання вказував, що 12.02.2020 року у Мостиський ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника патрульної поліції ОСОБА_5 про те, що 12.02.2020 в складі екіпажу БАР-1 спільно з старшим сержантом поліції ОСОБА_6 на автодорозі «Львів-Шегині» до них звернувся невідомий громадянин, та повідомив, що на його думку у м.Мостиська, Львівської області їздить автомобіль (двійник) марки «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого ними було виявлено та зупинено вищезазначений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 21.10.1999 року, з явними ознаками підробки.

12.02.2020 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України.

Вказує, що 14.02.2020 року ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Audi 100», реєстр.номер41183 РВ, 1994 року випуску, належний громадянину ОСОБА_7 , що перебуває в користуванні громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також ключ до замка запалювання до даного транспортного засобу.

Зазначає, що підставою накладення арешту на вищевказані автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також ключ запалювання до транспортного засобу слугувало те, що автомобіль міг зберігати на собі сліди злочину, є речовим доказом та підлягав дослідженню шляхом проведення певних слідчих дій під час досудового розслідування.

Покликається на те, що оскільки всі необхідні експертизи вже проведені, за їх висновками автомобіль не піддавався змінам, тобто не містить на собі слідів чи ознак кримінального правопорушення, а придбаний ним автомобіль тривалий час перебуває на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, у вуличних умовах, піддаючись побутовому старінню та пошкодженням погодними умовами, просив скасувати арешт, накладений на автомобіль.

З огляду на вищенаведене, просив частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 14.02.2020 року, зокрема скасувати арешт в частині заборони права користування автомобілем марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав клопотання, покликаючись на обставини, що в ньому зазначені.

Дізнавач ОСОБА_4 , в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання заявника ОСОБА_3 та повернення на відповідне зберігання такому вищевказаного транспортного засобу, а також ключа запалювання до вищевказаного транспортного засобу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, а також додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно частин 1, 2 та 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання встановлено, що Мостиське ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2020 року за №0000041, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 14 лютого 2020 року в даному кримінальному провадженні було задоволено клопотання про арешт майна, зокрема накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, належний громадянину ОСОБА_7 , що перебуває в користуванні громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також ключ до замка запалювання до даного транспортного засобу, - з метою забезпечення та на час проведення судових експертиз.

Висновком експерта №15/1-42 від 27.02.2020 року встановлено, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску нанесено заводом-виробником, є первинним і змінам не піддавався.

Висновком експерта №10/7/126 від 20.02.2020 року встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 22.10.1999р. на автомобіль марки «Audi 100», реєстр.№ НОМЕР_1 , 1994 року випуску на прізвище ОСОБА_7 виготовлений не поліграфічним підприємством ПК «Україна», яке здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Бланк даного документу виконаний за допомогою знакодрукуючих пристроїв комп`ютерної чи іншої оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом друку.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 ознак змін первинних реквізитів не виявлено.

З вищезазначеного встановлено, що з майном, на яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді від 14.02.2020р., проведено необхідні слідчі дії і наявні висновки відповідних судових експертиз.

Разом з тим, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває за ч.4 ст.358 КК, вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тому існує реальна загроза незаконного відчуження майна на користь третіх осіб, останній має доказове значення для судового розслідування кримінального правопорушення, слідчим суддею під час накладення арешту на майно правомірно врахована мета накладення такого арешту, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, яке має бути належним чином забезпечене.

Відповідно до абзацу 3 п.1 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями174,539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, зникнення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя зазначає, що фактичним володільцем вищевказаного автомобіля є ОСОБА_3 , зазначене майно було виявлено, оглянуто та вилучено органом досудового розслідування, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим суддею враховується наявність правових підстав для арешту майна, накладеного з метою забезпечення збереження речових доказів, у сукупності з розумністю та співмірністю обмеження права власності завданнями кримінального провадження, тому слідчий суддя, зробивши висновок, що в подальшому застосуванні цього заходу в частині заборони права користування майном відпала потреба, вважає за необхідне задовольнити клопотання власника майна ОСОБА_3 , скасувавши арешт зазначеного майна в частині заборони права користування ним.

При цьому також враховую, що ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним; доводи про те, що заявник буде використовувати автомобіль без правовстановлюючих на документів, чим порушуватиме вимоги закону, є передчасними.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відтак приходжу до висновку, що транспортний засіб, а також ключ запалювання до транспортного засобу слід повернути володільцю ОСОБА_3 на відповідальне зберігання та користування.

Тому, часткове скасування арешту не суперечитиме меті накладення арешту як забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Питання про скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (серії НОМЕР_2 ), а саме автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, в якому зазначено номер шасі (кузова, рами), у клопотанні заявником ОСОБА_3 , не ставиться і судом не досліджується.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 14.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000041 від 12.02.2020 року, в частині заборони права користування автомобілем марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 .

Надати ОСОБА_3 , на відповідне зберігання транспортний засіб - автомобіль марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, котрий знаходиться на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6, Львівської області, а також ключ до замка запалювання до даного транспортного засобу, котрий знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000041.

Виконання даної ухвали доручити начальнику СД Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, постановлена за правилами ст.174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Повний текст ухвали оголошено учасникам кримінального провадження о 09.10 год. 12.10.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1