ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001544 від 03 жовтня 2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючий на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.08.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст.164 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин, знятий з обліку 03.01.2019,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2016 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 23.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Однак ОСОБА_5 , умисно, порушуючи ч. 2 ст. 51, ч.5 ст. 124 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно положення яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», в період часу з 01 червня 2018 року до 01.06.2020 року, злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання своєї дитини, оскільки будучи працездатним, офіційно тривалий час ніде не працював, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в державні органи не звертався, іншої матеріальної допомоги громадянці ОСОБА_4 , на утримання своєї дитини не здійснював, на попередження державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагувавв результаті чого у ОСОБА_5 , утворилась заборгованість по виплаті встановлених судовим наказом коштів на утримання дитини (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці (відповідно до примітки ст.164 КК України) аліментних платежів за період часу з 01.06.2018 року до 01.06.2020 року на загальну суму 60 607 грн. 75 коп., а саме: 2018 рік: червень 2141 грн., липень 2230 грн. 75 коп., серпень 2230 грн. 75 коп., вересень 2230 грн. 75 коп., жовтень 2328 грн. 75 грн., листопад 2328грн. 75 коп., грудень 2328 грн. 75 коп., 2019 рік: січень 2316 грн. 50 коп., лютий 2316 грн. 50 коп., березень 2316 грн. 50 коп., квітень 2523 грн. 50 коп., травень 2523 грн. 50 коп., червень 2523 грн. 50 коп., липень 2689 грн. 25 коп., серпень 2689 грн. 25 коп., вересень 2689 грн. 25 коп., жовтень 2832 грн. 25 коп., листопад 2832 грн. 25 коп., грудень 2832 грн. 25 коп., 2020 рік: січень 2740 грн. 75 коп., лютий 2740 грн. 75 коп., березень 2740 грн. 75 коп., квітень 2740 грн. 75 коп., травень 2740 грн. 75 коп.
Загальна сума заборгованості в період з 01.06.2018 року до 01.06.2020 року становить 60607 грн. 75 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують останнього, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до кримінальних проступків, особу винного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , на думку суду, можливе без ізоляції від суспільства, і покарання йому слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.164 КК України із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1