Справа № 308/1315/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 та
захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/333/20, за апеляційною скаргою, яку подали захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про кримінальне правопорушення в якому 08.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про скасування повідомлення про підозру відмовлено.

Як убачається з матеріалів провадження, 09.02.2020 начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000033, розпочатому 08.02.2019, щодо ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України. Відповідно до процесуального рішення, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 08.02.2020 приблизно о 19:47 керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц Гелентваген», номерний знак НОМЕР_1 , їдучи в колоні із автомобілем марки «Тойота Ленд Крузер 200» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , діючи спільно між собою, перед спеціалізованим постом «Нижні Ворота» на 717 км. автодороги сполученням «Київ-Чоп» в напрямку м. Чоп, проігнорували неодноразову вимогу працівників поліції, які проводили профілактичне відпрацювання Закарпатської області щодо зупинки керованих ними автомобілів, а навпаки, умисно здійснили спробу наїзду на старшого інспектора роти поліції спеціального призначення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 та інспектора управління КОРД ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 (анкетні дані потерпілого вигадані) і, при цьому, демонструючи із автомобіля предмет, схожий на автоматичну зброю, таким чином посягаючи на життя зазначених працівників поліції, які виконували свої службові обов`язки.

Захисник 14.04.2020 подав слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду скаргу, в якій стверджує, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру є незаконним, необґрунтованим, порушує припис ст. 62 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України через відсутність переконливих доказів його причетності до цього злочину, п. 6 ч. 1 ст. 276 КПК України внаслідок відсутності стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, в учиненні якого ОСОБА_14 підозрюється. Зазначає, що є відсутнім склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, в якому ОСОБА_6 підозрюється, тобто в замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків. Просить повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 скасувати та зобов`язати відповідальних осіб прокуратури Закарпатської області вчинити відповідні дії по виключенню з ЄРДР відомостей про повідомлену підозру .

Своє рішення слідча суддя обґрунтувала тим, що доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру достатньо, й такі дають підстави підозрювати його в причетності до цього кримінального правопорушення, що письмове повідомлення про підозру містить стислий виклад фактичних обставин, а питання щодо наявності чи відсутності складу злочину відповідно до вимог ст. 368 КПК України вирішується судом під час ухвалення вироку. Вказала, що підозра відповідає випадкам для її повідомлення і письмовому змісту і що вимога зобов`язати відповідальних осіб прокуратури вчинити певні дії по виключення з ЄРДР відомостей про підозру виходить за межі повноважень слідчого судді, тому підстав для задоволення скарги немає.

В апеляційній скарзі захисники посилаються на ті самі доводи, які викладені у скарзі, та стверджують, що наявні докази не доводять причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення. Вважають, що слідча суддя не дала належної оцінки тому, що, крім показань потерпілих, інших доказів для підозри немає, тому вона не може вважатись законною і підлягає скасуванню. Просять скасувати ухвалу слідчої судді та постановити нову, якою повідомлення про підозру ОСОБА_6 скасувати, а вимоги наведені в скарзі задовольнити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Кримінальна відповідальність за ст. 348 КК України настає за замах на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, яку подали адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про незаконність та необґрунтованість судового рішення, колегія суддів бере до уваги положення ст. 276 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що «вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Окрім того, колегія суддів враховує і висновки викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполучного Королівства».

Апеляційний суд також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, та в інших справах, були враховані слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ; постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.

Так, з матеріалів судового провадження (журналу судового засідання а. с. 70-71) вбачається, що слідчий суддя, приймаючи судове рішення, досліджував докази у судовому провадженні й дав їм відповідну оцінку.

Як убачається із наявних у матеріалах судового провадження та наданих апеляційному суду доказів, у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000033, відомості про кримінальне правопорушення в якому 08.02.2020 внесені до ЄРДР за ознаками передбаченого ст. 348 КК України кримінального правопорушення. У ході розслідування встановлено, що: «08.02.2020 приблизно о 19 год. 47 хв., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Гелентваген», д. н. з. НОМЕР_1 , їдучи в колоні за автомобілем марки «Тойота Ленд Крузер 200», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , рухаючись по автодорозі сполученням «Київ-Чоп» у напрямку міста Чоп, діючи спільно між собою, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, перед спеціалізованим постом «Нижні Ворота», який знаходиться на 717 кілометрі цієї автодороги, проігнорував неодноразову вимогу працівників поліції, які проводили профілактичне відпрацювання Закарпатської області, щодо зупинки керованого ним автомобіля, а навпаки умисно намагався здійснити наїзд на старшого інспектора роти поліції спеціального призначення ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 , при цьому, демонструючи із автомобіля предмет, схожий на автоматичну зброю, таким чином, посягаючи на життя зазначеного працівника поліції, який перебував у цей час на стаціонарному пості «Нижні Ворота» Воловецького району Закарпатської області та виконував свої службові обов`язки. У свою чергу ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки «Тойота Ленд Крузер 200», д. н. з. НОМЕР_2 , їдучи в колоні за автомобілем марки «Мерседес Бенц Гелентваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , рухаючись по автодорозі сполученням «Київ-Чоп» у напрямку міста Чоп, діючи спільно між собою, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, перед спеціалізованим постом «Нижні Ворота», який знаходиться на 717 кілометрі цієї автодороги, проігнорував неодноразову вимогу працівників поліції, які проводили профілактичне відпрацювання Закарпатської області, щодо зупинки керованого ним автомобіля, а навпаки умисно здійснив наїзд на інспектора управління КОРД ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 (анкетні дані потерпілого легендовані), таким чином, посягаючи на життя зазначеного працівника поліції, який перебував у цей час на стаціонарному пості «Нижні Ворота» Воловецького району Закарпатської області та виконував свої службові обов`язки. Однак, вказані протиправні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_11 були своєчасно припиненні спецпідрозділом поліції КОРД та ротою поліції спеціального призначення ГУНП в Закарпатській області, шляхом блокування руху автомобілів та їхнього затримання».

09.02.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ст. 348 КК України злочину.

Колегія суддів вважає, що вищевказані фактичні обставини та наявні в матеріалах судового провадження і надані апеляційному суду докази, свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення замаху на вбивство працівників правоохоронного органу в зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення.

Зазначене також свідчить про те, що викладені у судовому рішенні висновки про обґрунтованість підозри, узгоджуються з вимогами закону та зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими, на переконання апеляційного суду, на цьому етапі досудового розслідування підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Приймаючи судове рішення колегія суддів бере до уваги і те, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З огляду на вищенаведені обставини та здобуті докази, доводи апеляційної скарги про відсутність складу кримінального правопорушення і про те, що слідчий суддя не надав оцінку щодо наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та не встановив, що крім показань потерпілих, інших доказів немає, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Із цих же підстав, як такі що не знайшли свого підтвердження, спростовуються наведеним вище й будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді та не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що єдина правова підстава для існування повідомлення про підозру ОСОБА_6 є тільки покази потерпілих і в матеріалах скарги відсутні будь-які інші докази причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, а також про те, що ні слідчий, ні прокурор не надали слідчому судді будь-яких інших переконливих доказів причетності ОСОБА_6 до вчиненого щодо потерпілих у кримінальному провадженні кримінального правопорушення.

Також апеляційний суд вважає, що, оцінюючи доводи скарги адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя обґрунтовано зауважив, що оцінка доказів, зібраних на стадії досудового розслідування на предмет їх достовірності не проводиться, а здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

Зважаючи на наведене вище, висновок слідчого судді про те, що заявником не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000033, - апеляційний суд визнає законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим.

Колегія суддів також вважає, що: наявні у матеріалах кримінального провадження докази є достатніми для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні інкримінованого йому передбаченого ст. 348 КК України кримінального правопорушення; слідчий та прокурор обґрунтовано дійшли висновку про наявність фактичних обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обґрунтовано прийняли процесуальне рішення, яке оскаржується; в сторони обвинувачення наявні достатні докази, у підтвердження підозри, а стороною захисту не вказувалось на дані, які свідчать про те, що вищевказані зібрані у кримінальному провадженні докази здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_6 , або внаслідок порушення його права на захист. При цьому, колегія суддів зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження права та інтереси підозрюваного ОСОБА_6 захищають адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , якими як в апеляційній скарзі, так і в ході її розгляду не вказувалось на те, що органом досудового розслідування їм вчиняються перепони у захисті підозрюваного.

Крім того, колегія суддів вважає, що висунута підозра є достатньою, щоб забезпечити подальше розслідування у кримінальному провадженні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та приймаючи судове рішення, колегія суддів бере до уваги і те, що сторона захисту, маючи можливість на надання доказів, у підтвердження доводів скарги не долучила будь-які відомості (документи) про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не причетний до скоєного діяння.

Отже, з наведеного витікає, що слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 були дотримані вимоги КПК України, враховані положення Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, постановлені у справах проти України, та в інших справах, положення КК України й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подали адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не може бути задоволена, оскільки слідчим суддею під час розгляду скарги, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 були дотримані та взяті до уваги вимоги вказаних вище нормативно-правових актів та постановлено судове рішення, яке визнається законним та обґрунтованим.

Разом із тим, відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд бере до уваги і те, що з наданого прокурором у ході розгляду апеляційної скарги копії листа вбачається, що відносно ОСОБА_6 складено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 28 ст. 348 та ч. 4 ст. 296 КК України, який направлено на розгляд до Воловецького районного суду.

Приймаючи рішення колегія суддів також взяла до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників судового розгляду сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що стороною захисту не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді та апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подали захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України відомості про кримінальне правопорушення в якому 08.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: