Справа № 509/4360/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року. Овідіопольський райсуд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл. скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову визнанні потерпілим та наданні матеріалів провадження для ознайомлення від 11.08.2020 року, у кримінальному провадженні №00010994 від 26.06.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2020 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшла вищевказана скарга. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 22.06.2007 року між АТ «КБ «Надра», правонаступником усіх прав та обов`язків є ПАТ «КБ «Надра», надав ОСОБА_4 , на споживчі потреби кредит в сумі 58 000 (п`ятдесят вісім тисяч) доларів США, зі строком дії кредиту до 20.06.2017 року, з щомісячними платежами та зі сплатою 14,49 % річних за користування грошовими коштами. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.06.2007 між банком та ОСОБА_4 , був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4 передав банку в іпотеку належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер №:02:005:0400 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.06.2007 між банком та ОСОБА_3 (дружиною ОСОБА_4 ) був укладений договір поруки № 05/06/2007/840-П/329, за яким ОСОБА_3 прийняла на себе солідарну відповідальність з ОСОБА_4 за невиконання умов кредитного договору.

28.04.2007 відповідно до рішення № 131 виконкому Таїровської селищної ради, ОСОБА_4 був наданий дозвіл на будівництво жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_4 почав будівництво індивідуального житлового будинку, яке в подальшому не закінчив (будинок в експлуатацію не введений).

29.01.2019 року о 17:22:52, Державним реєстратором ОСОБА_5 , КП «Агенція Державної реєстрації», Одеська область, було зареєстровано право приватної власності в розмірі 1/1 частки на земельну ділянку: кадастровий номер: :02:005:0400, площею 0.08 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45282808 від 30.01.2019 12:41:48, ОСОБА_5 , Комунільне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область. Новим власником земельної ділянки зазначений: ОСОБА_6 .
Внаслідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 було завдано матеріальної та моральної шкоди.
12.08.2020 року звернулася до слідчого з клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №00010994 від 26.06.2019 року.
11.08.2020 року слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 .
Заявник вважає, що слідчий безпідставно виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, а тому просить скасувати цю постанову.
Скаржник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, скаргу підтримує, просить задовольнити.
Слідчий СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення проти задоволення скарги. Зазначив, що настання будь-якої матеріальної шкоди для ОСОБА_3 , останньою не було підтверджено. Окрім цього, в ситуації, яка мала місце в результаті якої, ОСОБА_4 позбувся власності у вигляді земельної ділянки, у зв`язку та в результаті наявної заборгованості перед банком, подальшого позову та судового рішення і проведеного «он-лайн» аукціону, відсутня добровільна передача вказаного майна. Таким чином в цілому, неможливо достовірно стверджувати про спричинення будь-якої шкоди ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження долучені до скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
в ході розслідування провадження № 0001099 від 26.06.2019, встановлено, що 25.06.2019 року до ЧЧ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що за попереднім зговором з Державним реєстратором ОСОБА_5 , Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації» - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом підробки документів шахрайським шляхом безпідставно заволодів їх майном, а саме домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 22.06.2007 року між АТ «КБ «Надра», правонаступником усіх прав та обов`язків є ПАТ «КБ «Надра», надав ОСОБА_4 , на споживчі потреби кредит в сумі 58 000 (п`ятдесят вісім тисяч) доларів США, зі строком дії кредиту до 20.06.2017 року, з щомісячними платежами та зі сплатою 14,49 % річних за користування грошовими коштами. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.06.2007 між банком та ОСОБА_4 , був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4 передав банку в іпотеку належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер №:02:005:0400 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.06.2007 між банком та ОСОБА_3 (дружиною ОСОБА_4 ) був укладений договір поруки № 05/06/2007/840-П/329, за яким ОСОБА_3 прийняла на себе солідарну відповідальність з ОСОБА_4 за невиконання умов кредитного договору.

28.04.2007 відповідно до рішення № 131 виконкому Таїровської селищної ради, ОСОБА_4 був наданий дозвіл на будівництво жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_4 почав будівництво індивідуального житлового будинку, яке в подальшому не закінчив (будинок в експлуатацію не введений).

Свої зобов`язання ОСОБА_4 , за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 26.05.2014, заборгованість за кредитним договором становила 100 370, 93 доларів США та 176 312 грн. 08 коп., з яких: 54 223,43 доларів США - залишок заборгованості по «тілу» кредиту, 42 585,23 доларів США - заборгованість за відсотками, 3 562,27 доларів США - заборгованість по комісії, 10 8679 грн. 32 коп. - пеня за прострочення виконання зобов`язання, 67 632 грн. 76 коп. - штраф за порушення виконання умов договору. У зв`язку з чим, у липні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з відповідним позовом.

За результатами судового розгляду, 29.10.2014 Овідіопольський районний суд Одеської області виніс рішення №509/3055/14-ц, згідно якого позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором №05/06/2007/840-К/329 від 22 червня 2007 року станом на 26 травня 2014 року, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 в розмірі 100370,93 доларів США та 176312 грн. 08 коп., звернуто стягнення на предмети іпотеки: на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0400, за адресою: АДРЕСА_1 .

12.08.2020, до слідчого надійшло клопотання свідка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 05.08.2020, у порядку ст. 55, 56, 220, 221 КПК України, щодо: 1) визнання ОСОБА_3 потерпілим; 2) надання ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали вказаного кримінального провадження;

11.08.2020 слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 .

Так, підставою для прийняття постанови слідчий зазначив те, що в ході досудового розслідування не встановлено та заявником не надано докази заподіяння йому матеріальної або моральної шкоди. Також зазначено, що 05.08.2020 в рамках вищевказаного провадження було визнано потерпілим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 20.10.1985 року, перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , та на час звернення, подружжя не розведено, шлюб не розірвано. Для цілей та мети кримінального провадження, виходячи з того, що ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4 який вже визнаний потерпілим в рамках провадження, відсутня необхідність у визнанні дружини також потерпілою.

Відповідно до ст.. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної або майнової шкоди.
Частинами 2 та 5 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У частині 3 вказаної статті зазначено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Проте, приписи вказаної норми закону, слідчим не виконані, оскільки в постанові не наведено конкретні очевидні та достатні підстави вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст.55 КПК України.
Питання надання доказів моральної шкоди може бути вирішено тільки після скасування рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.
Згідно з п.4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.
Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень Глави 26.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим від 11.08.2020 року, у кримінальному провадженні №00010994 від 26.06.2019 року.
Зобов`язати слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 05.08.2020 року щодо визнання потерпілим у кримінальному провадженні №00010994 від 26.06.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1