Справа № 164/290/15-к
Номер провадження 1-кс/167/4/21
У Х В А Л А

05 лютого 2021 року м. Рожище

Слідчий суддя Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ст. 356 Кримінального кодексу України (далі КК),
в с т а н о в и в:
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 28 січня 2021 року матеріали кримінального провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, направлено на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області.
Вказана скарга та додані до неї документи надійшли на адресу суду 4 лютого 2021 року.
В обгрунтування скарги представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 зазначає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться поверхнево, неповно, неефективно. Вважає, що постанова слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 25 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання майна квартири АДРЕСА_1 (далі квартира АДРЕСА_2 ), речовим доказом є невмотивованою та не відповідає вимогам ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Тому, посилаючись на положення статей 303, 304 КПК, просить скасувати цю постанову та задовольнити клопотання потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_5 від 21 травня 2020 року про визнання квартири АДРЕСА_2 речовим доказом.
Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріли, слідчий суддя доходить таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, є вичерпним.
За змістом поданої до суду скарги та доданих до неї матеріалів слідує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 звернулися до слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 із клопотанням про визнання квартири АДРЕСА_2 речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081. Копією постанови слідчого ОСОБА_4 від 25 травня 2020 року підтверджено, що останнім прийнято рішення про відмову у задоволенні цього клопотання.
З вказаних обставин слідує, що потерпілі скористалися своїм правом, яке передбачене п. 4
ч. 1 ст. 56 КПК, а саме подали слідчому клопотання про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні. В свою чергу, останній, розглянувши його, прийняв процесуальне рішення у формі постанови (відповідно до статей 110, 220 КПК). Тому, підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, з якими кримінально-процесуальний закон пов`язує оскарження бездіяльності слідчого на досудовому провадженні, що полягає у нездійсненні ним інших процесуальних дій, слідчий суддя не вбачає.

Разом з цим, визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не є ані слідчою (розшуковою) дією, яка передбачена у главі 20 КПК, ані негласною слідчою (розшуковою) дією (глава 21 КПК), тому відсутні підстави для застосування положень п. 7 ч. 1

ст. 303 КПК.

Не вбачає слідчий суддя й інших, передбачених ч. 1 ст. 303 КПК, підстав для оскарження потерпілим на стадії досудового провадження постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.
Разом із цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження.
Керуючись статтями 303, 304, ч. 2 ст. 369 КПК, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 25 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081.
Копію ухвали, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1