Ухвала
іменем України
09 лютого 2021 року
м. Київ
провадження № 51-573ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №5 від 21 жовтня 2019 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, закрито з урахуванням вимог ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушила питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
За змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, то хоча зазначене рішення і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 309 КПК передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як убачається з ухвали Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою їй відмовлено у задоволенні скарги на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №5 від 21 жовтня 2019 року про часткове задоволення клопотання останньої щодо слідчо- розшукових дій, тобто нею оскаржувалось судове рішення, яке не входить до переліку ухвал слідчого судді, які, відповідно до вимог ст. 309 КПК, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
З огляду на положення ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року в справі № 569/17036/18, рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути ухвалене на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді - при вирішенні питання про призначення судового засідання з розгляду апеляційної скарги. Якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Таким чином апеляційний суд встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке, відповідно до вимог ст. 309 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню, обґрунтовано, посилаючись на норми КПК, закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , враховуючи положення ч. 4 ст. 399 КПК, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції та вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Що стосується вказівок ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення невірно зазначив номер провадження та прізвище суді першої інстанції, то вони не є такими порушеннями, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, оскільки їх може бути виправлено в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 379 КПК.
Оскільки з касаційної скарги ОСОБА_4 та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладено та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3