Справа № 646/4754/20
№ провадження 1-кс/646/1923/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.08.2020 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: мобільного телефону марки Meizu M5C з такими індивідуалізуючими ознаками MEID: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , без сім карти, в чорному чохлі, який у ході огляду 10 серпня 2020 року добровільно видав ОСОБА_4 , із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Червонозаводського районного суду м. Харкова 21 серпня 2020 року.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 06 серпня 2020 року до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном.
За вказаним фактом Основ`янським відділом поліції ГУ НП в Харківській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та розпочато досудове розслідування.
10 серпня 2020 року в службовому кабінеті Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області за участю ОСОБА_4 було проведено огляд, у ході якого останній добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон марки Meizu M5C з такими індивідуалізуючими ознаками: MEID: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , без сім карти, в чорному чохлі, який у подальшому було опечатано та поміщено до спеціального полімерного пакету №2674844.
Постановою інспектора СД Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області від 11 серпня 2020 року вказаний мобільний телефон марки визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000206 від 06.08.2020.
Прокурор зазначає, що тимчасово вилучене майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речового доказу, крім того, використовуватиметься в якості об`єкту дослідження при проведенні судових експертиз та у подальшому буде використано як доказ під час судового розгляду.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, забезпечення збереження речових доказів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон марки Meizu M5C з такими індивідуалізуючими ознаками MEID: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив клопотання задовольнити.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні 13 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання інспектора СД Основ`янського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме - на мобільного телефону марки Meizu M5C з такими індивідуалізуючими ознаками: MEID: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , без сім карти, в чорному чохлі, який у ході огляду 10 серпня 2020 року добровільно видав ОСОБА_4 .
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2020 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, яка була отримана прокурором 20 серпня 2020 року.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2020 року, відправленим на адресу Червонозаводського районного суду м. Харкова 21 серпня 2020 року, з дотриманням встановленого законом строку.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та (або) зберегло на собі його сліди, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Отже, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, суд вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна, яке може перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного у клопотанні прокурора майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, а тому вважає за необхідне накласти арешт на речовину, схожу на наркотичну в полімерному пакеті білого кольору.
Крім того, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує положення ст. 173 КПК України про розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, а також положення, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до яких заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене у ході огляду 10 серпня 2020 року у ОСОБА_4 майно, а саме:
- мобільний телефон марки Meizu M5C з такими індивідуалізуючими ознаками MEID: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , без сім карти, в чорному чохлі, який поміщений до спеціального полімерного пакету з пояснювальним написом « Експертн служба МВС України №2674844».
Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку ст.175 КПК України.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1