Справа № 190/1609/18
1-кп/215/121/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 7 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194 від 28.01.2018р., стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_7 ; обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; представника потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину можуть переховуватися від суду, перебуваючи на свободі можуть чинити тиск на свідків, просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, що спливає 30.08.2020.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , кожен окремо заперечують проти заявленого прокурором клопотання.

Захисник ОСОБА_8 , заперечувала проти заявленого клопотання оскільки ризики заявлені прокурором стосовно здійснення тиску на свідків без зазначення їх прізвищ є необґрунтованими, крім того прокурором не наведено доводів щодо неможливливості обрання підзахисному більш м`якого запобіжного заходу, тому просить, змінити обраний запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти заявленого прокурором клопотання за відсутністю доказів з боку обвинувачення на підтвердження заявлених ризиків, без зазначення конкретних свідків на яких на думку прокурора можливий тиск з боку підзахисного, тому з огляду на тривалий розгляд справи просить змінити на більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав заявлене прокурором клопотання.
Колегія судів, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, їх захисника, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було неодноразово продовжено в стадії досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно зі статтею 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та сторона захисту.

Також, суд враховує, що згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду.
Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим ОСОБА_6 , приймали участь у проведенні НСРД. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має матір та постійне місце реєстрації і мешкання, однак існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначених ст.177 КПК України. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Також із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суд.

Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим, приймали участь у проведенні НСРД, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ст.177 КПК України. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має непрацездатну бабу, постійне місце реєстрації та мешкання, однак існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначеними ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 17 жовтня 2020 року включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 17 жовтня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: