Ухвала
Іменем України
25 січня 2021 року

м. Київ
справа № 127/10146/20
провадження № 51-5747 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,
встановив:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367, ст. 264 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000126 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 264 КК України, закрито.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Потерпілі звернулися із касаційною скаргою, в якій порушують питання про перегляд вищевказаних судових рішень.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Натомість, у поданій касаційній скарзі потерпілі, оскаржуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції щодо ОСОБА_7 , не вказують, яких порушень допустилися суди та не обґрунтовують, у чому саме ці порушення полягають як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом рішень суду першої та апеляційної інстанцій, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.

Крім того, потерпілі, не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, по суті, вказують на те, що судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, не прийнято рішення щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_9 , що, на їх думку, впливає на реабілітацію померлого.
При цьому потерпілі викладають свої міркування щодо однобічності та неповноти проведення досудового розслідування, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджуються із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надають їм власну оцінку, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
Тобто, потерпілими у скарзі так і не наведено обґрунтування, як саме такі порушення, на їх думку, вплинули на прийняття судами першої та апеляційної інстанцій законних та обґрунтованих рішень щодо ОСОБА_7 .
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подачі нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3