Справа № 538/1646/20
Провадження № 1-кс/549/126/20
УХВАЛА
18 вересня 2020 року смт.Чорнухи

Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділення Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі Лохвицьке ВП) ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000388 від 08.09.2020 за ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна,
установив:

До суду надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 та вилучене 08.09.2020 у ході особистого обшуку останнього при затриманні в порядку ст.208 КПК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 у невстановлений досудовим слідством час в один із днів серпня 2020 року, використовуючи засоби мобільного зязку, вступила у злочинну змову з раніше не знайомим йому чоловіком, особа якої під час досудового слідства невстановлена досудовим слідством, який засобами мобільного зв`язку мав вводити в оману громадян, повідомляючи їм неправдиву інформацію з метою отримання грошових коштів, а ОСОБА_7 - отримати від цих громадян грошові кошти, які в подальшому повинен був перераховувати на належну невстановленій особі баньківську картку залишаючи для власних потреб певну суму коштів.
08 вересня 2020 року близько 10 год невстановлена досудовим слідством особа, використовуючи засоби мобільного зв`язку, зателефонувала на стаціонарний абонентський номер, що належить особі похилого віку ОСОБА_8 , 1935 року народження, жителю м.Заводське Лохвицького району, та представившись сином ОСОБА_9 повідомив неправдиву інформацію про те, що він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і йому терміново необхідні гроші для вирішення питання про надання медичної допомоги.
Потерпілий ОСОБА_8 , будучи введений в оману, погодився передати гроші для лікування сина. Після цього, особа, яка представилася потерпілому як син ОСОБА_9 , повідомила ОСОБА_7 про розташування житла потерпілого ОСОБА_8 .
Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_7 , користуючись послугами таксі приїхав до будинку, який розташований у м.Заводське Лохвицького району, де проживає ОСОБА_8 , яка за вказівкою особи, яка представилась потерпілому як син ОСОБА_9 , передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 19 800 грн., після чого останній покинув місце вчинення злочину та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
В результаті протиправних спільних дій ОСОБА_7 та невстановленої досудовим слідством особи потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду у розмірі 19 800 грн.
08 вересня 2020 року о 17 год 05 хв ОСОБА_7 був затриманий слідчим без ухвали слідчого судді на підставі ст.208 КПК України.
В ході особистого огляду ОСОБА_7 вилучено кошти в загальній сумі 19 600 грн., клаптик паперу із написом 20 000 грн., мобільний телефон Нокіа 2310 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар, футболку сірого кольору, кофту сірого кольору із застібкою, штани джинсові синього кольору, кепку чорно-білого, сумку сіру, в якій знаходився вказаний одяг.
08 вересня 2020 року вилучені кошти та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, адже вони мають важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Посилаючись на ці обставини, для досягнення повноти, всебічного та неупередженого розслідування цього кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину, приховування, пошкодження, псування, знищення, речових доказів, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів, просив накласти арешт на це майно.
Cлідчий клопотання підтримав в частині накладення арешту на клаптик паперу із написом 20 000 грн, мобільний телефон Нокіа 2310 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар, футболку сірого кольору, кофту сірого кольору із застібкою, штани джинсові синього кольору, кепку чорно-білого, сумку сіру з мотивів, аналогічних викладених у ньому.
Клопотання щодо накладення арешту на грошові кошти потрепілого не підтримав посилаючись на те, що останній є особою похилого віку, у зв`язку з необхідністю лікування йому потрібні кошти.
Крім того пояснив, що наразі правова кваліфікація змінена з ч.2 ст.190 КК України на ч.3 ст.185 КК України і дане кримінальне провадження об`єднане з кримінальним провадженням №0000066 від 02.09.2020 за ч.1 ст.190 КК України.
09 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Чорнухинського районного суду від 10.09.2020 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши слідчого, захисника, який заперечень не мав, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання зважаючи на таке.
Згідно з ч.ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В силу ст.321 ЦК України права власності є непорушним. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про те, що 08.09.2020 невстановлені особи шахрайським шляхом під приводом отримання коштів для лікування сина, який потрапив у лікарню, заволоділа коштами ОСОБА_8 , 1935 року народження, жителя м.Заводське Лохвицького району Полтавської області, у сумі 20 000 грн.
Відповідно до протоколу від 08.09.2020 було здійснено затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України, у ході якого проведено обшук затриманого, під час якого вилучено: грошові кошти в сумі 19 600 грн. з гаманцем і клаптиком паперу з написом 20 000 грн., телефон мобільний Нокіа 2310 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар, футболку сіру, кофту сіру з застібкою, штани джинсові сині, кепка чорно-біла, сумка сіра.
09 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.ч.1,5 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до ч.3 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз.2 ч.7 ст.223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч.5 ст.236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частинами 2 і 3 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Статтею ст.167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, яке вилучене під час затримання особи в порядку ст.208 КПК України та під час затримання ОСОБА_7 08.09.2020, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Таке тимчасово вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, вважаю, що є правові підстави для арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна підлягають задоволенню в частині клаптику паперу із написом 20 000 грн, мобільного телефону Нокіа 2310 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар, футболки сірого кольору чоловічу, кофти сірого кольору із застібкою чоловічу, штанів джинсових синього кольору чоловічих, кепки чорно-білого кольору чоловічої, сумки.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Оскільки клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти слідчим не підтримане, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 171-173 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 під час його затримання 08.09.2020 в порядку ст.208 КПК України, а саме: клаптик паперу із написом 20 000 грн, мобільний телефон Нокіа 2310 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар, футболку сірого кольору чоловічу, кофту сірого кольору із застібкою чоловічу, штани джинсові синього кольору чоловічу, кепку чорно-білого кольору чоловічу, сумку сіру, які будуть зберігатися в камері зберігання речових доказів Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
У частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 19 600 гривень відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні.
Заінтересовані особи за наявності підстав мають право заявити клопотання в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту повністю або частково.
Дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали буде оголошений о 09-00 год 22 вересня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1