ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2327/20 Справа № 199/4877/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , голови правління АТ СК ІНГО ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000256 щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції
представника цивільного відповідача
АТ СК ІНГО ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:

За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 , АТ «СК «ІНГО», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, задоволений частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 141609 (сто сорок одна тисяча шістсот дев`ять) гривень 36 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 58333 (п`ятдесят вісім тисяч триста тридцять три) гривні 58 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.
В задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовлено.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
18.03.2019 близько 12:55 години водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Traffic», естонській реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі естонського свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.04.2018 належить громадянину Мексики ОСОБА_12 , рухався по сухому покриттю у другій смузі для руху проїзної частини вул. Калинової з боку вул. Артеківської у напрямку пр. Слобожанського в Амур-Нижньодніпровському районі у місті Дніпрі.
В зазначений вище час водій ОСОБА_6 , здійснюючи рух по другій смузі вул. Калинової, в районі будинку № 15-А/1, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустивши злочинну недбалість, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_11 , яка стояла на проїжджій частині, відкривши водійські двері автомобіля «Peugeot 208», н.з. НОМЕР_3 , який було припарковано у правій смузі для руху попутного йому напрямку, змінив напрямок свого руху праворуч, виїхав на першу смугу, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого на першій смузі допустив наїзд передньою правою бічною частиною керованого ним автомобіля «Renault Traffic», естонській реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_11 , одночасно контактуючи з лівою бічною частиною автомобіля «Peugeot 208», н.з. НОМЕР_3 , та, не зупиняючись, покинув місце події.
Своїми діями водій автомобіля «Renault Traffic», естонській реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б, д), 2.10 (а - е) та 10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
- п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;
- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;
- п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»;
- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків, розриву сухожилку довгого розгинача 1-го пальця лівої стопи, масивної забійно-рваної рани нижньої третини лівої гомілки в проекції переломів, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
В апеляції:
- захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому зазначив, що обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, - відсутні, однак в обвинувальному акті зазначено про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.
Крім того, обвинувачений як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, надавав послідовні та правдиві покази та з`являвся на виклики.
Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину, неодноразово просив вибачення у потерпілої, яка також в судовому засіданні підтвердила те, що обвинувачений надавав їй матеріальну допомогу.
Вказує на те, що сторона обвинувачення та потерпіла не наполягали на призначенні ОСОБА_6 покарання пов`язаного з реальним його відбуттям.
Посилається на те, що обвинувачений не заперечував щодо долучення потерпілою до матеріалів провадження уточненої позовної заяви про збільшення розміру позовних вимог.
Вказує, що судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_6 покарання не враховано його щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, визнання вини, відсутність обвинуваченого на обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, позитивну характеристику, вік обвинуваченого, а також, що він працює не офіційно, раніше не судимий.
Також зазначає, що суд у вироку не зазначив, чому звільнення від відбування покарання з випробуванням є недієвим та не забезпечить виправлення ОСОБА_6 , а тому призначене основне покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який вчинив злочин з необережності.
- голова правління АТ СК ІНГО ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині цивільного позову, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, та зменшити розмір стягнення матеріальної шкоди з АТ СК ІНГО на користь ОСОБА_11 до 132 270,17 грн (88 453,29 грн - ремонт автомобіля та 43 816,88 грн - витрати на лікування).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що страхівник, відповідно до Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot д.н. НОМЕР_3 , та відповідно до розрахунку № GK-11446-01-EST від 23.07.2019 року його вартість складає 88 453,29 грн.
Таким чином, суд першої інстанції безпідставно стягнув з страхівника витрати на ремонт вказаного автомобіля в сумі 90 629,20 грн.
Зазначає, що надані цивільним позивачем документи на підтвердження витрат на лікування, а саме товарний чек від 17.01.2020 року на суму 2000 грн, чек від 17.12.2019 року на суму 144,04 грн. та чек від 01.02.2020 року на суму 599,93 грн., вже були враховані при розрахунку розміру страхового відшкодування у звіті про експертну оцінку відшкодування шкоди у зв`язку із лікуванням потерпілого від 12.02.2020 року.
Вказує на те, що з метою визначення обґрунтованості понесених витрат цивільним позивачем ПрАТ АСК ІНГО Україна звернулось до лікаря - спеціаліста ОСОБА_13 , яким було складено звіт про експертну оцінку відшкодування шкоди у зв`язку із лікуванням потерпілого від 12.02.2020 року.
Відповідно до звіту спеціаліста, цивільним позивачем додатково пред`явлено чеки на загальну суму 2743,97 грн., з них 2144,04 грн. медичних послуг та засобів, що застосовуються при діагностиці і лікуванні отриманих травм або їх наслідків. Сума в розмірі 599 грн. не відноситься до лікування, зокрема ці медикаменти застосовуються при лікуванні інших патологій.
З додатково поданих з цивільним позовом (уточненим) від 16.04.2020 року документів, що підтверджують втрати на лікування, спеціаліст ОСОБА_13 у звіті про експертну оцінку відшкодування шкоди у зв`язку із лікуванням потерпілого від 30.04.2020 року (доповнення) зазначає, що цивільним позивачем додатково пред`явлено чеки на загальну суму 2840,26 грн, з них 1493,58 грн. медичних послуг та засобів, що застосовуються при діагностиці і лікуванні отриманих травм або їх наслідків. Сума в розмірі 1346,68 грн. не відноситься до лікування, зокрема ці медикаменти застосовуються при лікуванні інших патологій.
Отже, відповідно до звіту спеціаліста, обґрунтовані та доведені витрати цивільного позивача на лікування складають 43 816,88 грн., а тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з ПрАТ АСК ІНГО Україна витрати на лікування в розмірі 50 980,16 грн.
Потерпілою ОСОБА_11 подано заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в якому просить вирок суду від 02.06.2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Стверджує, що обвинувачений зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, залишив її в тяжкому стані на дорозі, не викликав швидку допомогу та не повідомив поліцію.
Зазначає, що обвинувачений виплатив їй лише 2000 грн. на лікування та 5000 грн. за переміщення її транспортного засобу на штраф майданчик, що становить 4% від витрачених нею коштів на лікування та ремонт автомобіля.
Заслухавши учасників судового провадження: обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляції захисника ОСОБА_5 , проти апеляції страхової компанії заперечували; представника цивільного відповідача АТ СК ІНГО, який просив задовольнити апеляційну скаргу страхової компанії, проти апеляції захисника не заперечував; а також прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, просив вирок суду залишити без змін, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційних скаргах і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в апеляційних скаргах захисника та страхової компанії не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу суворості призначеного ОСОБА_6 покарання і необхідності застосування до нього положення статті 75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно вироку, при обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив необережний злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, неодружений, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, має посвідчення водія, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Разом з цим, суд першої інстанції прийняв до уваги поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , який після наїзду на пішохода залишив місце події.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду, щодо відсутності підстав для віднесення до обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, його заяву про щире каяття у вчиненому, оскільки таке каяття за своїм змістом не є щирим та висловлене лише як бажання пом`якшити свою відповідальність за вчинене, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_6 після вчинення злочину активно сприяв його розкриттю, про те, що після спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, через які остання і по цей час проходить тривале лікування, ОСОБА_6 вживав дієвих заходів щодо відшкодування завданих ним збитків або усунення заподіяної ним шкоди.
Наведені обставини судом першої інстанції враховані в сукупності з іншими обставинами, і призначене покарання у виді позбавлення волі визначено в межах мінімального строку інкримінованої санкції статті, що на переконання колегії суддів, при зазначеному, є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому не є занадто м`яким чи суворим.
Колегія суддів вважає, що посилання захисника в апеляції на те, що суд безпідставно не врахував дані про особу обвинуваченого, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, не є обґрунтованими, оскільки судом першої інстанції не було встановлено в діях обвинуваченого наведених вище ознак дійсного прояву щирого каяття. Натомість фактичні обставини кримінального провадження, свідчать про формальність такого каяття, яке фактично висловлене останнім лише з метою призначення йому судом більш м`якого покарання.
Таким чином, підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
Вирішуючи питання про обґрунтованість судового рішення в частині стягнення з АТ СК ІНГО на користь ОСОБА_11 завданої злочином матеріальної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.
Як слідує з вироку, суд першої інстанції належним чином і в повній мірі обґрунтував своє рішення про стягнення з АТ СК ІНГО на користь ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 141 609 гривень, і дійшов висновку про часткове задоволення вимог потерпілої та стягнув на її користь зі страхової компанії вказану вище суму матеріальних збитків.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок суду відповідає встановленим обставинам даного кримінального провадження і узгоджується з вимогами норм матеріального права цивільного судочинства та не суперечить вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Посилання апеляційної скарги голови правління АТ СК ІНГО, щодо невідповідності стягнутих витрат вартості ремонту пошкодженого автомобіля «Peugeot 208», н.з. НОМЕР_3 , рахунку № НОМЕР_4 від 23 липня 2019 року, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Колегія суддів звертає увагу на те, що реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати, яким в даному випадку є прибутковий касовий ордер № 4 від 13 липня 2019 року, складений за результатами виконаних робіт за рахунком-нарядом № Д341 від 13 липня 2019 року, наданий потерпілою ОСОБА_11 , в той час, як звіт, яким в даному випадку виступає рахунок № GK-11446-01-EST від 23 липня 2019 року, про оцінку транспортного засобу з ремонтною калькуляцією, на який посилається голова правління АТ СК ІНГО, є лише попереднім оцінним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, витрачену на відновлення транспортного засобу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про необхідність стягнення з АТ СК ІНГО саме 90 629, 20 гривень вартості ремонту автомобіля, на підставі прибуткового касового ордеру № 4 від 13 липня 2019 року, складеного за результатами саме виконаних робіт.
Підстав ставити під сумнів зазначені в цих документах відомості, апеляційним судом не встановлено та представником страхової компанії не наведено.
Що стосується посилання голови правління АТ СК ІНГО в частині неправильного вирішення цивільного позову судом першої інстанції в частині стягнення коштів на лікування потерпілої, то колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_11 було заявлено цивільний позов з обґрунтуванням розміру завданої злочином шкоди на лікування.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи цивільний позов потерпілої в цій частині, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відшкодування понесених потерпілою витрат на лікування в розмірі 50980,16 гривень, оскільки ці витрати є обґрунтованими з урахуванням тяжкості заподіяної шкоди здоров`ю потерпілої, в результаті чого потерпіла отримала тяжку травму лівої нижньої кінцівки, перенесла та продовжує відчувати значний фізичний біль, вимушена проходити довготривале лікування.
Посилання страхової компанії на звіт лікаря-спеціаліста ОСОБА_13 про експертну оцінку відшкодування шкоди у зв`язку з лікуванням потерпілої, в даному конкретному випадку не може братися до уваги, оскільки, він був складений 12 лютого 2020 року, тобто майже через рік після настання ДТП, та, відповідно, початку лікування потерпілої, в той час, як відповідні рішення про призначення тих чи інших медичних препаратів приймалися лікарями безпосередньо під час лікування потерпілої, враховуючи стан її здоров`я, тяжкість отриманих травм та інших обставин лікування.
Апеляційному суду не було надано належних та допустимих доказів завищення вартості лікування потерпілої, а тому, прийняті до уваги та враховані судом першої інстанції, понесені потерпілою витрати на лікування, які підтверджується документами, наявними в матеріалах кримінального провадження і дослідженими під час судового розгляду, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на вищевказане, підстави для задоволення апеляційних скарг захисника та голови правління АТ СК ІНГО, відсутні, оскільки, вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а висновки у судовому рішенні прямо випливають з аргументації, є чіткими, не допускають неоднозначного трактування, а тому, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та голови правління АТ СК ІНГО, - залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4