ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3373/20 Справа № 216/1737/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0001753 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.06.2019 року за №0001753 стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нарткала Республіки Кабардино-Балкарія РФ, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області для усунення виявлених судом недоліків та оформлення такого у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріали обвинувального акта не відповідають вимогам КПК України, зокрема п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутня розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Судом зазначено, що відмова особи від отримання обвинувального акту повинна фіксуватись уповноваженими органами з дотриманням процесуальних вимог, які б забезпечили усунення будь-яких сумнівів щодо належності проведення відповідної правової процедури.
Також суд зазначив, що покази ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стосовно того, що вони чули як прокурор зачитував обвинувальний акт перед врученням, не відповідають дійсності. З огляду на об`єм обвинувального акту, його зачитування в незначний проміжок часу, фізично не могло відбутися. Вказані особи знаходились на значній відстані від невідомої особи, яка перебувала у масці, в приміщенні, де була значна кількість людей, які створювали шум. У своїх показах, наданих під час підготовчого судового засідання, свідок ОСОБА_12 стверджувала, що ОСОБА_8 під час вручення обвинувального акту перебував у шапці та прокурор ОСОБА_7 зачитував йому обвинувальний акт. Але суд зазначив, що вказане не відповідає фактичній дійсності.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними, на його думку, порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог посилається на те, що 25.03.2020 року процесуальним керівником у присутності двох свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в приміщені Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було зачитано в голос обвинувальний акт підозрюваному ОСОБА_8 . Це відбувалось в присутності свідків, працівників суду та інших працівників поліції. При цьому здійснювалась безперервна відеозйомка, про що свідчить відеозапис вручення обвинувального акта підозрюваному. Але ОСОБА_8 відмовився від отримання обвинувального акта, у зв`язку з чим прокурором було залишено його поряд з підозрюваним на видному місці, але ОСОБА_8 взяв у руку вказаний обвинувальний акт та проігнорувавши вимоги прокурора, кинув аркуші в сторону, що зафіксовано на відеозаписі. Про це було додатково складено акт відмови від отримання обвинувального акту, засвідчений підписами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були допитані 02.10.2020 року під час судового засідання, а також досліджений вищевказаний відеозапис.
Вважає, що ним вжито всіх заходів для вручення обвинувального акту у спосіб, передбачений КПК України. Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить відомості, передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 345 КК України та формулювання обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу суду без змін, потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які кожен окремо підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Перевіривши зміст обвинувального акту у даному кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам Закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції зробив хибні висновки та необґрунтовано повернув прокурору вказаний обвинувальний акт. В ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст обвинувального акту відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тобто є належно складеним.
В обвинувальному акті викладені фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, обвинувачення сформульовано конкретно, чітко аби можна було зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому ОСОБА_8 у вину.
З приводу посилання суду першої інстанції про те, що в матеріалах обвинувального акту відсутня розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, колегія суддів зазначає, що на аркуші 19 матеріалів, де міститься бланк розписки, двома свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначено, що ОСОБА_8 відкрито відмовився ставити свій підпис в розписці про отримання копії обвинувального акта, який йому було оголошено прокурором.
Будь-яких підстав для сумніву в поясненнях зазначених свідків колегія суддів не вбачає, остільки в апеляційному суді прокурором було зазначено, що слідчий неодноразово намагався вручити копію обвинувального акта ОСОБА_8 , але той навмисно ухилявся від цього, тому він був змушений оголосити вказаний акт в присутності свідків під відеозапис в приміщенні суду, за безпосередньої присутності в залі поруч з ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною.

Згідно з вимогами п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, та слід призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 345 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4