Справа № 373/1042/20
УХВАЛА

13 серпня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000402 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22:00 до 06:00 наступного дня на 2 місяці.

Обґрунтовуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурор зазначив те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки не допитані та обвинуваченому відомі їх місце проживання.

Захисник, обвинувачений та потерпілий не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.06.2020 застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 до закінчення дії ухвали, який визначений у два місяці.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він навесні 2020 року придбав ніж, який за висновком експерта відноситься до холодної зброї колючо-ріжучої дії, та почав носити його при собі, а також, що 27.06.2020 близько 00 годин перебуваючи у громадському місці, із хуліганських спонукань безпричинно почав ображати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 нецензурними словами та погрожувати застосувати ніж. ОСОБА_4 в ході бійки із ОСОБА_6 наніс останньому удар ножем в праву гомілку ноги, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Зважаючи на законодавчо визначену мету заходів забезпечення кримінального провадження досягнення дієвості цього провадження, а також мету застосування запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, суд доходить висновку, що у цьому кримінальному провадженні при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу має буди досягнуто зазначену вище мету.

При розгляді клопотання суд звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей тощо.

Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має трьох дітей, раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця проживання.

Оцінюючи наведені прокурором аргументи на підтвердження заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого, суд доходить висновку, що доведено ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Хоча, ступінь цього ризику із плином часу зменшується, але судом свідки як сторони обвинувачення, так й сторони захисту ще не допитані. Однак, суд враховує, що стороною обвинувачення з власної ініціативи відкрито стороні захисту всі установчі дані свідків обвинувачення й до них не застосовувались заходи безпеки.

Ризик переховування обвинуваченого від суду не підтверджений жодними доказом.

Інші ризики в клопотанні не наведені.

Неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовано лише загальною фразою про «сукупність вказаних обставин», що «є достатньою для переконання» у цьому.

За таких обставин суд доходить висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого, але він має значно менший ступінь, ніж був до направлення до суду обвинувального акту.

Доказів неможливості застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 179, 181, 184, 193, 194, 196, 315 КПК України суд, -

постановив:

1.Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

2.Обрати ОСОБА_4 , народженому ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

3.Зобов`язати ОСОБА_4 :

1)прибувати за кожною вимогою до суду в межах цього кримінального провадження;

2)на час здійснення судового розгляду утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим в цьому кримінальному провадженні;

3)повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

4)не відвідувати громадські місця у період часу з 22:00 до 06:00 наступного дня.

4.Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

5.Строк дії ухвали: два місяці від дня постановлення ухвали.

6.Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1