справа № 388/1152/20
провадження № 1-кп/388/132/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2021м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2020 за № 0000090, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, яка має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_9 ,

встановив:

29.08.2020 близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_3 знаходилася на дитячому майданчику навпроти багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де також перебувала ОСОБА_7 . Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямоване, розуміючи значення своїх дій та настання протиправних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшовши до ОСОБА_7 , схопила її за праву руку та піднявши на ноги, почала завдавати кулаками правої та лівої рук удари по голові ОСОБА_7 . Остання в момент нанесення ударів з метою захисту закривала голову своїми руками та рюкзаком. В подальшому ОСОБА_3 діючі умисно підбігла до ОСОБА_7 та схопивши руками за стегна обох ніг повалила останню на землю. В результаті таких дій, ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: садна на основі 2-го пальця правої кисті по тильній поверхні, садна на основі 5-го пальця правої кисті по тильній поверхні, синця правого стегна по задній поверхні в середній третині, синця лівого стегна по задній поверхні в середній третині, синця правого стегна по передній поверхні в нижній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом дізнання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - визнала повністю та погодилась з кваліфікацією вчиненого нею діяння. Надала покази про те, що 29.08.2020 близько 20 год. 10 хв. вона перебувала разом із своєю донькою на дитячому майданчикупо вул. Нова в м. Долинська. Вона зробила зауваження хлопчику з приводу того, що останній занадто швидко крутив карусель. Тоді підійшла мати цього хлопчика - ОСОБА_7 і між ними відбулась словесна перепалка. Вона ( ОСОБА_3 ) не змогла контролювати себе та замахнулась рукою на ОСОБА_7 та чи ударила останню точно не пам`ятає. ОСОБА_7 почала бити її рюкзаком. Вона ( ОСОБА_3 ) нанесла ОСОБА_7 близько 2-3 ударів долонею однієї руки (обвинувачена продемонструвала праву руку), а потім штовхнула її у область стегон. Потім вони розійшлися і вона продовжила перебувати на майданчику. Через деякий час вона помітила відсутність у себе однієї сережки, тому повернулася на місце події, знайшла сережку і після цього вони з донькою пішли з дитячого майданчику. Додатково пояснила, що підчас фізичного контакту з потерпілою та била її рюкзаком, а вона відбивалась від неї. Після цих подій у неї боліла спина, як вона вважає, від ударів рюкзаком, але документального підтвердження травм не має.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала суду показання про те, що 29.08.2020 близько 20 год. вона перебувала на дитячому майданчику по АДРЕСА_3 , де на каруселі каталися п`ять дітей: одна дівчина - донька ОСОБА_3 та чотири хлопчика, враховуючи і її сина. ОСОБА_3 почала кричати на її сина з приводу катання на каруселі. Для вирішення конфлікту вона запропонувала ОСОБА_3 щоб її донька покаталась на іншій качелі, так як інших дітей влаштовує катання на каруселі. Через приблизно 5 хв. ОСОБА_3 підійшла до неї та почала її ображати висловлюючись нецензурною лайкою, а потім схопила за праве плече та почала бити. ОСОБА_3 нанесла їй приблизно 4 удари, або більше, кулаком у голову, при цьому вона прикривалась рюкзаком, який потім кинула в ОСОБА_3 . Далі ОСОБА_3 схопивши за ноги повалила її на траву.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй органом дізнання кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань потерпілої підтверджується такими дослідженими судом доказами:
- висновком експерта № 145 від 31.08.2020, складеним за результатом проведення судово-медичної експертизи, згідно з яким при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження:садна на основі 2-го пальця правої кисті по тильній поверхні, садна на основі 5-го пальця правої кисті по тильній поверхні, синця правого стегна по задній поверхні в середній третині, синця лівого стегна по задній поверхні в середній третині, синця правого стегна по передній поверхні в нижній третині. Згідно правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказ № 6 від 17.01.1995, пункту № 2.3.5 вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в термін, що зазначений в обставинах випадку. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупого предмета (предметів) (а.к.п. 19);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.09.2020, проведеногоза участю потерпілої ОСОБА_7 , у присутності двох понятих, з фототаблицею, в ході проведення якого остання розповіла та показала як ОСОБА_3 схопила її за руку та потягнула, піднявши її з лавки, механізм нанесення їй ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_3 ударів кулаками правої та лівої рук по голові, а також як ОСОБА_3 схопивши її ( ОСОБА_7 ) обома руками за стегна повалила на землю (а.к.п. 20-23);
- висновком експерта № 153 від 08.09.2020, складеним за результатом проведення судово-медичної експертизи, згідно з яким тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути за обставин, що зазначені у протоколі проведення слідчого едстперименту від 07.09.2020 за участю потерпілої ОСОБА_7 (а.к.п. 25);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2020 з фото таблицею та довідкою, проведеного у присутності двох понятих, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_7 , серед чотирьох пред`явлених їй для впізнання фотокарток вказала на фото № 2 із зображенням ОСОБА_3 , як на особу, яка 29.08.2020 нанесла їй тілесні ушкодження біля дитячого майданчиканавпроти багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 (а.к.п. 26- 30);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2020 з фото таблицею та довідкою, проведеного у присутності двох понятих, в ході проведення якого свідок ОСОБА_10 , серед чотирьох пред`явлених їй для впізнання фотокарток вказала на фото № 1 із зображенням ОСОБА_3 , як на особу, яка 29.08.2020 нанесла ОСОБА_7 тілесні ушкодження біля дитячого майданчика навпроти багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 (а.к.п. 36-40);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2020, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , у присутності двох понятих, з фототаблицею, в ході проведення якого остання розповіла та показала як ОСОБА_3 схопила ОСОБА_7 за руку та потягнула на себе, піднявши її з лавки, механізм нанесення ОСОБА_3 . ОСОБА_7 ударів кулаками правої та лівої рук по голові, а також як ОСОБА_3 схопивши ОСОБА_7 обома руками за стегна повалила на землю (а.к.п. 41-44);
Наведені вище та досліджені судом письмові докази є належними і допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час та спосіб вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Аналізуючи отримані в ході судового розгляду показання потерпілої ОСОБА_7 суд відмічає їх послідовність та повну узгодженість з вище наведеними і дослідженими в ході судового розгляду письмовими джерелами доказів, які містять в собі фактичні дані щодо наявності у потерпілої тілесних ушкоджень та відповідність механізму їх утворення саме за обставин, викладених потерпілою.
Доводи обвинуваченої про те, що вона замахнулась, але не пам`ятає, чи нанесла вона перша удар потерпілій, однак, стверджує, що послідуючі її дії, зокрема, удари, наносилися нею потерпілій в ході захисту від ударів рюкзаком не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження такої позиції, яка суперечить як письмовим доказам у справі так і поясненням потерпілої.
Наведене переконує суд в тому, що дійсності відповідають дані, повідомлені саме потерпілою ОСОБА_7 щодо обставин спричинення (механізм та локалізація) їй тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_3 .
Підстав не довіряти або ставити під сумнів достовірність повідомлених потерпілою обставин, судом не встановлено.
Доводи сторони захисту про те, що у обвинуваченої не було умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки ініціатором вирішення конфлікту, що виник між потерпілою та обвинуваченою, із застосуванням фізичного впливу була саме обвинувачена.
Отже, сукупність вище наведених доказів запевнює суд в тому, що протиправні дії обвинуваченої були спрямовані саме на умисне нанесення ударів потерпілій, наслідком яких стало спричинення останній легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, судом встановлено достатність та взаємозв`язок беззаперечних доказів, які вказують на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_3 , яка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, нанесла кулаками правої та лівої рук удари в напрямку голови ОСОБА_7 , яка закрила голову руками, та схопивши за стегна ОСОБА_7 повалила останню на землю, - та наслідками у вигляді легких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 .
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні умисних дій, що виразилися в нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п. 62), за місцем проживання характеризувався позитивно (а.к.п. 65), на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з 2008 року (а.к.п.64), на обліку в органах пробації не перебуває та не перебувала; судимостей не має (а.к.п. 61).
Крім того, судом відзначається, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 364 від 22.09.2020 ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення страждала і в даний час (на дату висновку) страждає на змішаний тривожно-деприсивний розлад (згідно МКХ 10 F 41.2), який не досягає психозу та недоумства. На час скоєння злочину (кримінального правопорушення - проступку) і в теперішній час (на дату висновку) може віддавати звіт своїм діям і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 72-74).
Щодо встановлення наявності або відсутності обставини, що пом`якшують покарання судом відзначається таке.
Позицію обвинуваченої щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень не лише з умислом, але й з метою самозахисту, суд розцінює як спосіб захисту та намагання обвинуваченої зменшити рівень своїх вини у скоєному протиправному діянні.
Аналізуючи таку позицію обвинуваченої суд констатує, що при визнанні факту вчинення нею протиправних дій її намагання виправдати таку поведінку не вказує на повноцінний та беззастережний осуд нею своїх дій, і за таких обставин суд не вбачає у діях та поведінці обвинуваченої щирого каяття.
Щодо твердження сторони захисту про перебування обвинуваченої під час події інкримінованого кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, судом відзначається, що відповідно до встановлених судом обставин, обвинувачена спричинила потерпілій тілесні ушкодження з приводу розбіжностей поглядів на виховання та турботу матерів про своїх дітей, що не є приводом для виправдання застосування фізичного насильства, зокрема за відсутності будь-яких фізичних дій з боку потерпілої щодо неї.
Враховуючи викладене, суд констатує відсутність обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_3 .
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, думку потерпілої щодо призначення покарання, яка висловилась про те, що ОСОБА_3 слід призначити суворе покарання за скоєне, що на думку суду є не обґрунтованим перебільшенням, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачуваної, інформацію, що характеризує останню, та її матеріальний стан та стан здоров`я, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі, який є середнім.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 органом дізнання не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, а тому судом при ухваленні вироку питання щодо обрання запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої не розглядалось.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Документально підтвердженні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись статтями 369-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1