1Справа № 335/7855/19 1-кп/335/174/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання захисника про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинувальним актом №0000613 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000613 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Судом на вирішення учасників процесу було поставлено розгляд клопотання захисника про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні, накладеного ухвалами слідчого судді, а саме: системного блоку у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, годинника «AppleWatch» s/n FH7G66MWQ99F, флеш-накопичувача «SP 16 GB», у корпусі чорного кольору, годинника «AppleWatch» s/n VR-50M, маршрутизатора «TP-Link TL-WR740N» у корпусі білого кольору, оптичного носія CD-R «digitex», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, маршрутизатора «TopoLink» № 784476FF3B34 у корпусі білого кольору та зарядного пристрію до нього, «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, ноутбуку «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору, які належать обвинуваченому ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання про скасування арешту майна підтримали та наполягали на його задоволенні, посилаючись на те, що підстави у подальшому застосуванні арешту вищезазначеного майна відпали, і наданий час наявність такого арешту порушує права його власників.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання про скасування арешту заперечувала, посилаючись на те, що судовий розгляд не завершено, зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, і потребує застосування арешту на час судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 07.05.2019 року № 335/3463/19, 1-кс/335/3162/2019 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 від 16.03.2019 року, накладено арешт на наступне майно: системний блок у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, годинник «AppleWatch» s/n FH7G66MWQ99F, флеш-накопичувач «SP 16 GB», у корпусі чорного кольору, годинник «AppleWatch» s/n VR-50M, маршрутизатор «TP-Link TL-WR740N» у корпусі білого кольору, оптичний носій CD-R «digitex», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, маршрутизатор «TopoLink» № 784476FF3B34 у корпусі білого кольору та зарядний пристрій до нього, «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, яке було вилучено 03.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 07.05.2019 року № 335/3463/19, 1-кс/335/3161/2019 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 від 16.03.2019 року, накладено арешт, зокрема, на ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору, вилучений 03.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що арешт на зазначене у клопотанні майно, власниками якого є обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було накладено відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт майна даних, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.
За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Поряд із цим, статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, в ході розгляду клопотання захисника прокурором не надано обґрунтованих даних про необхідність проведення подальших процесуальних дій відносно майна, про яке йдеться у клопотанні, відносно якого в ході досудового розслідування було проведено необхідні судові експертизи, з метою встановлення ознак речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи встановлені судом обставини, які свідчать про відсутність ознак знарядь вчинення кримінального правопорушення або об`єктів, які містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арештованого майна, про яке йдеться у клопотанні, суд приходить до висновку про те, що необхідність подальшого застосування арешту вказаного майна відпала.
Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, клопотання захисника про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170 174, 309, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинувальним актом №0000613 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 07.05.2019 року провадження № 1-кс/335/3162/2019, № 1-кс/335/3161/2019 у кримінальному провадженні № 0000613 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, а саме: системного блоку у корпусі чорного кольору із написом «ZALMAN», «IPad Mini 2» у корпусі біло-сірого кольору, годинника «AppleWatch» s/n FH7G66MWQ99F, флеш-накопичувача «SP 16 GB», у корпусі чорного кольору, годинника «AppleWatch» s/n VR-50M, маршрутизатора «TP-Link TL-WR740N» у корпусі білого кольору, оптичного носія CD-R «digitex», «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, маршрутизатора «TopoLink» № 784476FF3B34 у корпусі білого кольору та зарядний пристрій до нього, «Iphone X» у корпусі чорного кольору із пластиковим чохлом, ноутбуку «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору, та повернути його власникам - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1