Справа № 538/1210/20
Провадження №1-кп/548/216/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000303 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, такого, що не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, раніше судимого:
-вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.07.2011 року за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у вигляді позбавлення строком на 4 роки,
-вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.01.2012 року за ч. 2 ст. 121 КК України до остаточного покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення строком на 8 років, звільнений 03.08.2018 року по відбуттю строку покарання,
відносно якого обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317, на шлях виправлення не став, вчинивши умисний злочин, пов`язаний з незаконним посівом та вирощуванням рослин коноплі, при наступних обставинах.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 на початку квітня 2020 року, перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , для особистого вживання без мети збуту, незаконно, умисно посіяв насіння коноплі на земельній ділянці на території господарства. Після чого, ОСОБА_4 , впевнившись, що насіння роду конопель зійшли, почав здійснювати культивування, а саме: періодично виривав бур`ян, періодично поливав рослини, тим самим незаконно виростив 40 рослин коноплі для виготовлення наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

04.07.2020 року, працівниками поліції при проведенні обшуку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 40 рослин, які відповідно до висновку експерта № 1392 від 22.06.2020 року, є рослинами роду коноплі, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, які ОСОБА_4 незаконно, умисно посіяв та незаконно, умисно виростив з метою подальшого виготовлення та вживання наркотичного засобу без мети збуту.

До розгляду справи в підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений, за участю захисника, уклали угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за фактом посіву та вирощування рослин коноплі, за ознаками злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, у якій зазначені сторони угоди, формулювання підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням відповідної статті КК України.
В угоді вказано, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому. У цій угоді про визнання винуватості зазначене узгоджене між прокурором і обвинуваченим покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.
Вказану угоду просили розглянути у підготовчому судовому засіданні, затвердити її та вироком суду призначити обвинуваченому узгоджену міру та вид покарання.
Розглянувши у відкритому підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, його захисника, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути затверджена, а обвинуваченому має бути призначене узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пояснень прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , угода про визнання цим обвинуваченим винуватості укладена з ініціативи самого обвинуваченого щодо вчинення ним тяжкого злочину.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме: ступінь та характер сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого та його захисника, міркувань прокурора, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердили у суді і самі підписанти угоди. У матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.
Судом встановлено, що прокурором, обвинуваченим та його захисником узгоджено, що за вчинене цьому обвинуваченому повинно бути призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування цього покарання з застосуванням іспитового строку, яке відповідає санкції ст. 310 ч. 2 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.
Таким чином, суд приходить до твердого переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню вартість проведеної судово-хімічної експертизи речових доказів в сумі 980 грн 70 коп.
Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 310 ч. 2 КК України, ст.ст. 468 - 476 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 від 16.07.2020 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Речові докази по справі у вигляді:
-40 рослин коноплі, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області - ЗНИЩИТИ.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн 70 коп в рахунок відшкодування вартості проведеної експертизи.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Вирок набирає чинності через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: