Справа 753/1403/20 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1741/2020 Доповідач в суді 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаряОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків прокурора м. Києва ОСОБА_9 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця селища Кріпенське м. Антрацит Луганської області, освіта середня, офіційно непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засуджено:

за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
за ч.1 ст.263? КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
на підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_8 остаточне покарання визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки;
на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
вирішене питання про речові докази та судові витрати.
Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці за невстановлених обставин придбав складові до патронів, які переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою незаконного виготовлення бойових припасів, незаконно виготовив 256 кулевих патронів різного калібру до різних видів нарізної зброї.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці за невстановлених обставин придбав пістолет виготовлений шляхом відновлення саморобним способом макету масо-габаритного самозарядного пістолета системи «Борхард-Люгер», моделі «Р.08», модифікації 1914 року, калібру 9х19 мм, що належить до короткоствольної вогнепальної зброї, в якому канал ствола був залитий епоксидною смолою, незаконно переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою підручних засобів видалив епоксидну смолу з каналу ствола пістолета та незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці за невстановлених обставин придбав самозарядний пістолет «Walter P38», калібру 9х19 мм, виготовлений промисловим способом, що належить до короткоствольної вогнепальної зброї, який був покритий іржею, незаконно переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою підручних засобів відновив шляхом видалення іржі частини пістолета та незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці за невстановлених обставин придбав самозарядний пістолет «Walter P38», калібру 9х19 мм, виготовлений промисловим способом, що належить до короткоствольної вогнепальної зброї, який був покритий іржею, незаконно переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою підручних засобів відновив шляхом видалення іржі частини пістолета та незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
02.12.2019 року, у період часу з 13 години 47 хвилин по 14 годину 05 хвилин, під час обшуку за місце проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено самозарядний пістолет зразка 1930-1933 років конструкції Токарева, калібру 7,62 мм, придатний до стрільби, що належить до короткоствольної вогнепальної зброї, самозарядний пістолет системи «Борхард-Люгер», моделі «Р.08», модифікації 1914 року, калібру 9х19 мм, придатний до стрільби,що належить до короткоствольної вогнепальної зброї, самозарядний пістолет «Walter P38», калібру 9х19 мм, придатний до стрільби,що належить до короткоствольної вогнепальної зброї та 50 патронів до вогнепальної зброї різних калібрів, які ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці за невстановлених обставин придбав самозарядний пістолет системи «Борхард-Люгер», моделі «Р.08», модифікації 1914 року, в якому канал ствола був залитий оловом, незаконно переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою підручних засобів видалив олово з каналу ствола пістолета та незаконно зберігав та носив пістолет придатний до стрільби, що належить до коротко ствольної бойової нарізної вогнепальної зброї, який 02.12.2019 року, близько 12 години по АДРЕСА_3 , під час особистого обшуку був виявлений та вилучений у ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання з випробуванням не було належним чином обґрунтовано підстави, за наявності яких суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Натомість, наведені судом мотиви, серед яких утримання малолітньої дитини та позиція прокурора у судових дебатах, на думку апелянта є недостатніми для призначення ОСОБА_8 покарання з випробуванням. Вважав, що судом належним чином не враховано підвищений рівень суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_8 злочинів, обставини їх вчинення та характер, зокрема кількість виготовлених саморобним способом боєприпасів та кількість відновленої вогнепальної зброї. Окрім цього, апелянт вважав безпідставним визнання обставиною, яка пом`якшувала покарання ОСОБА_8 щире каяття, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних, які би давали підстави для висновку про каяття ОСОБА_8 , а факт визнання вини останнім свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання. На переконання прокурора, виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без реального відбування призначеного покарання є неможливим. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 4-х років позбавлення волі, за ч.1 ст.263? КК України у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вказала на необґрунтованість її доводів. Призначене ОСОБА_8 покарання з випробуванням вважала законним та належним чином обґрунтованим судом. Вважала, що оцінивши дані про особу ОСОБА_8 , суд дійшов до вірного переконання про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства належним чином мотивувавши свої висновки. Апеляційну скаргу прокурора вважала поданої безпідставно, оскільки виконувач обов`язків прокурора міста Києва з обвинуваченим не спілкувався та з матеріалами кримінального провадження не ознайомлений. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок залишити без зміни;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції в частині обставин вчинення злочинів, доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються, підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині необґрунтованого звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, то вони не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах закону.
За змістом ч.1 ст. 75 КК України при вирішенні питання про можливість звільнення особи від відбування покарання із випробуванням суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та інші обставини справи. Умовою застосування такого звільнення є переконання суду про те, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання.
Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням суд, наряду із тяжкістю злочинів, врахував факт визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочинів та його щире каяття, відсутність судимостей та наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини. Окрім цього, суд врахував позицію прокурора, який просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині того, що указані обставини у їх сукупності дають підстави стверджувати те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним покарання.
На думку колегії суддів прокурором у апеляційній скарзі не наведено заслуговуючих на увагу доводів необхідності призначення обвинуваченому покарання без застосування положень ст. 75 КК України.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом тяжкості вчинених злочинів, їх характер, рівень суспільної небезпеки та фактичні обставини їх вчинення є не обґрунтованими. Так, судом при вирішенні питання про покарання тяжкість злочинів та фактичні обставини їх вчинення враховані, рішення у цій частині належним чином мотивоване.
Є такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і доводи апеляційної скарги щодо безпідставного визнання обставиною, яка пом`якшувала покарання ОСОБА_8 щире каяття. Доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині спростовуються аудіозаписом судового засідання від 29.01.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та щиро розкаявся. Наведене, привело суд до обґрунтованого висновку про необхідність визнання щирого каяття у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України. Твердження прокурора про те, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які би давали підстави для висновку про каяття ОСОБА_8 , а факт визнання вини останнім свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання є припущенням прокурора, у зв`язку із чим колегією суддів не приймаються до уваги.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не доведено незаконності вироку в частині застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі із реальним відбуванням цього покарання.
Підстав для скасування чи зміни вироку Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4