У Х В А Л А

"03" грудня 2020 р. Справа153/383/19

Провадження1-кс/153/435/19-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області клопотання сторони кримінального провадження слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Ямпіль Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю прокурора Могилів-Подільської

місцевої прокуратури ОСОБА_5

слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського

ВП ГУНП у Вінницькій області - ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину передбачених ч.2 ст.296 КК України. Клопотання мотивовано наступним: 18 березня 2019 року приблизно о 22 год. 20 хв., ОСОБА_4 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебували біля магазину «АТБ-Маркет», що по вул.Соборній, 23/14 в м. Ямпіль Вінницької області. В цей час, вони помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який підійшов до вказаного магазину за покупками. При цьому, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вчинення відносно ОСОБА_9 хуліганських дій.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та знаходячись в громадському місці, без видимих причин, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи свою неповагу до суспільства та демонструючи свою зневагу до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі та правил поведінки, почали образливо чіплятись до останнього, виражаючись при цьому у грубій розв`язній манері в адресу ОСОБА_9 нецензурною лайкою та ображаючи його людську честь та гідність, намагаючись спровокувати бійку. Не бажаючи продовження конфлікту, ОСОБА_9 почав йти в напрямку свого помешкання, що по АДРЕСА_2 . Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вперто не бажаючи припиняти свої протиправні дії почали переслідувати ОСОБА_9 .

Приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_9 зайшов на подвір`я свого домоволодіння за вказаною адресою. Підійшовши до домоволодіння ОСОБА_9 , ОСОБА_8 здійснив спробу зайти на подвір`я, з метою продовження конфлікту, на що ОСОБА_9 зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_8 відійшов в сторону. Через деякий час, ОСОБА_8 знову здійснив спробу зайти на подвір`я ОСОБА_9 , на що той взявши до рук дерев`яну палицю, почав словесно відганяти ОСОБА_8 від свого помешкання, та вийшовши на проїжджу частину, кинув в напрямку ОСОБА_8 вказаною палицею. Після цього, ОСОБА_8 , вперто не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, почав підбирати із землі каміння та кидати ним в напрямку ОСОБА_9 . Маючи намір припинити такі дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наблизився до нього та схопивши його за верхній одяг, почав утримувати, не даючи тому змоги продовжити вчиняти хуліганські дії.

В цей час, до місця конфлікту підійшли сторонні особи, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почали заспокоювати ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . У відповідь на це, ОСОБА_4 , продовжуючи вчинення хуліганських дій, прагнучи протиставити себе суспільству, виявляючи п`яну зухвалість та показуючи свою грубу силу та зневагу до оточуючих, підібрав із землі дерев`яну палицю, яку кинув ОСОБА_9 , та наніс даною палицею один удар ОСОБА_11 в область обличчя.

Після цього, ОСОБА_9 відпустив ОСОБА_8 та підійшов до ОСОБА_11 , з метою надати тому допомогу. Скориставшись цим, ОСОБА_8 , вперто не бажаючи припиняти хуліганські дії, прагнучи протиставити себе суспільству, виявляючи п`яну зухвалість та показуючи свою грубу силу та зневагу до оточуючих, взяв у ОСОБА_4 дерев`яну палицю та наніс нею кілька ударів ОСОБА_9 в область голови, від чого останній упав на землю. Після цього, ОСОБА_8 продовжив наносити тому численні удари вказаною палицею та ногами по голові, тулубу, рукам та іншим частинам тіла.

Після цього, під тиском присутніх сторонніх осіб, що підійшли до місця конфлікту, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з метою уникнення затримання, припинили свої хуліганські дії та з місця вчинення злочину зникли.

Внаслідок спільних хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока, які згідно висновку експерта № 26 від 21.03.2019 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та у вигляді забійної рани лівої надбрівної дуги, які згідно висновку експерта № 26 від 21.03.2019 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок спільних хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травма легкого ступеня, лінійного перелому лівого великого крила клиноподібної кістки (на рівні склепіння черепа та на рівні основи черепа зліва), геморагічних нашарувань в епідуральному просторі лівої скроневої ділянки, двобічних гігром правої та лівої лобних ділянок, забійної рани тім`яної потиличної ділянок голови, які відповідно висновку експерта № 64 від 27.06.2019 по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя на час їх виникнення.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Начальником Ямпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури у Вінницькій області ОСОБА_13 05 квітня 2019 року погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, яке було вручено його брату ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання в м.Ямпіль Вінницької області відсутній, оскільки переховується від органів досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, 11 квітня 2019 року його було оголошено в розшук.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та проти життя та здоров`я особи, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого підозрюється на даний час у вчиненні нового умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років.

Викладене свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання припиняти свою злочинну діяльність, вести законний спосіб життя, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 можливо вчинить інше кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, ніде не навчається, немає постійного джерела доходів, немає постійного місця проживання, відсутні будь-які стійкі соціальні зв`язки, ухиляється від суду та органів досудового розслідування у зв`язку з чим оголошений в розшук.

Вказане підтверджує про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду.

В зв`язку з викладеним, дані факти свідчать про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому у слідства є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення).

В зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить суд обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

У судовому засіданні слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як дана міра запобіжного заходу є найбільш доречною відносно ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що вину у вчиненні злочину визнає частково, а саме в нанесенні одного удару ОСОБА_11 .. Після вчинення злочину він виїхав за межі Ямпільського району Вінницької області у зв`язку із тим, що злякався. Просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки він одружився та в них народився син ОСОБА_14 .

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що в матеріалах справи відсутні належні докази про повідомлення ОСОБА_4 належним чином про виклик до слідчого. Окрім цього, ОСОБА_4 одружений та у них народилась дитина, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків. Тому просить суд відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, а також думку слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно із змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які обумовлюють застосування такого запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_4 . Стороною кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років.

Окрім цього, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою протиправну діяльність, внаслідок чого підозрюється у вчиненні нового умисного злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Викладене свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання припиняти свою злочинну діяльність, вести законний спосіб життя, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 можливо вчинить інше кримінальне правопорушення.
Надані підозрюваним суду копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та посвідчення інваліда з дитинства серії НОМЕР_2 ОСОБА_15 , суд визнає недопустимими доказами та не приймає їх до уваги, оскільки оригінали поданих документів не були надані в судовому засіданні для ознайомлення.

ОСОБА_4 офіційно не працює, не навчається, немає постійного джерела доходу, немає постійного місця проживання, відсутні будь-які стійкі соціальні зв`язки, ухиляється від суду та органів досудового розслідування у зв`язку з чим оголошений в розшук, що дає підстави суду вважати про існування ризику передбаченого п.1, ч.1, ст.177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду.

Тому, суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою попередження можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, забезпечення виконання процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а саме те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства, а тому, при поставленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання сторони кримінального провадження слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Ямпіль Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 02 грудня 2020 року.

Визначити 30 січня 2021 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1