справа № 197/1402/19
провадження № 1-в/197/48/20
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
17 липня 2020 року смт Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду подання начальника Широківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_2 про приведення вироку у відповідність до нового закону,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
На адресу суду надійшло подання начальника Широківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_2 про приведення вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 309 ч. 1 КК України у відповідність на підставі закону № 2617-VIII.

2.Позиція учасників судового розгляду.
В обґрунтування подання орган пробації послався на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, на підставі якого змінено санкцію ст. 309 ч. 1 КК України і такий вид основного покарання як позбавлення волі виключений.

В судове засідання учасники судового провадження, повідомлені про час та місце проведення судового засідання, не з`явилися. Від представника персоналу органу пробації та засудженої надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Засуджена не заперечувала проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження судового засідання не здійснюється.

3.Положення закону, якими керувався суд при вирішенні клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Приписами ч. 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як випливає зі ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

4.Встановлені судом обставини та мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали.
Вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 309 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену звільно від відбування призначеного їй покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 76 КК України; засуджену зобов`язано:
- періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В поданні орган пробації просить суд вирішити питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією статті з 01.07.2020 року.

Таким чином, покарання призначене засудженій має бути приведене у відповідності до вимог вищенаведених норм права, а подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 72, 74, 309 ч. 1 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року привести у відповідність до вимог чинного на час розгляду подання Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_3 засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України з призначеним покаранням у виді 04 (чотирьох) років обмеження волі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_4