Справа № 216/6226/14-к
провадження 1-кп/216/28/20
УХВАЛА
іменем України

01 грудня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001934 від 23.06.2014 та №0002417 від 29.07.2014 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, під час розгляду кримінального провадження, прокурор просив вирішити подане захисником 03 лютого 2020 року клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник підтримали клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування було встановлено наступне.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в середині червня 2014 року, у вечірній час доби, діючи з корисливів мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, знаходячись у під`їзді №2 будинку АДРЕСА_2 , таємно шляхом вільного доступу викрав майно, що належить ОСББ «Майбутнє», а саме: 3 секції з поштовими ящиками, де у кожній по 8 поштових ящиків, загальною вартістю 1360,00 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСББ «Майбутнє» майнового збитку на вищевказану суму.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім цього, в середині червня 2014 року, приблизно о 08:40 год, ОСОБА_4 , повторно, діючи з корисливів мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, знаходячись у під`їзді №4 будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав майно, що належить управлінню благоустрою та житлової політики виконкому міської ради у м. Кривому Розі, а саме: 2 секції з поштовими ящиками, де у кожній по 8 поштових ящиків, загальною вартістю 1164,00 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому управлінню благоустрою та житлової політики виконкому міської ради у м. Кривому Розі майнового збитку на вищевказану суму.

Також, в кінці червня 2014 року, повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь прибув до буд. АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір через незачинені двері заліз на дах вищезазначеного будинку та скориставшись відсутністю свідків та очевидців за допомогою завчасно заготовлених кусачок відрізав шматок кабелю ПВС 4х0,75 довжиною 100 метрів, вартістю 300 грн, який належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим майном з місця злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши збиток потерпілому ОСОБА_7 на вказану суму.

Окрім цього, 29.07.2014 ОСОБА_8 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь прибув до буд. АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір через незачинені двері заліз на дах вищезазначеного будинку та скориставшись відсутністю свідків та очевидців за допомогою завчасно заготовлених кусачок відрізав шматок кабелю UTP CAT5e 4P24, довжиною 305 метрів, вартістю 530 грн, який належить ТОВ «Пілот», після чого з викраденим майном з місця злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши збитків ТОВ «Пілот» на вказану суму.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не заперечував, та не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив кримінальні правопорушення, погоджується на закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Одночасно з цим, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з цим, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України).

Водночас, частиною 3 ст. 49 КК України, встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а згідно з частиною четвертою цієї ж статті Кримінального кодексу України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував по суті заявленого клопотання, а також думку обвинуваченого, який підтримав подане його захисником клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в частині обвинувачення за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення у період з червня по липень 2014 року, не ухилявся від слідства та суду, хоча й вчинив тяжкий злочин (ч. 2 ст. 186 КК України), однак останній датований 26 серпня 2014 року, надав згоду на закриття кримінального провадження на цих підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 288, 393, 395, 532, 533 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001934 від 23.06.2014 та №0002417 від 29.07.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1