У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.10.2020 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кіровськ, Краснолиманського району, Донецької області, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
- обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20.12.2020 року включно в період часу з 19:00 години до 07:00 години наступного дня.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)
захисник: ОСОБА_7
підозрюваний: ОСОБА_6
законний представник підозрюваного: ОСОБА_8

В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Клопотання слідчого ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосувано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому до 20 грудня 2020 року в період часу з 19-00 год. до 07-00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню.
Вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, та запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не можливо.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюються в тому, що 22.10.2020, близько 13.00 години, точного часу встановити не представилось можливим, грубо порушуючи п.п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, та відповідного посвідчення, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-210994», р/н НОМЕР_1 , рухався по правій смузі свого напрямку руху в світлу пору доби по сухій асфальтованій проїзній частині вул. Васляєва в смт. Казанка Миколаївської області з боку с. Великоолександрівка в напрямку с. Михайлівка, Казанківського району Миколаївської області. У цей же час назустріч автомобілю «ВАЗ 210994», р/н НОМЕР_1 , у зустрічному для нього напрямку руху, по проїзній частині вул. Васляєва, рухався мотоцикл «Augusta Brutale» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 ..

На перехресті вулиць Миру та Васляєва водій ОСОБА_6 почав виконувати маневр повороту вліво з метою виїзду на вул. Миру, при цьому, в порушення вимог п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, створив перешкоду та небезпеку іншим учасникам руху; перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого, виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля з мотоциклом під керуванням ОСОБА_10 , який продовжував рух у зустрічному напрямку прямо. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла ОСОБА_10 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, тяжкого ушибу головного мозку, субдурахноїдального крововиливу, перелому кісток лівого передпліччя.

22.10.2020 року ОСОБА_6 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст.286 КК України.
В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване існуванням ризиків, передбачених п.1,2, 3, ч.1 ст. 177 КПК України.
Після вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 вищевказаного злочину, прокурором та слідчим не доведено ризику переховуватися від органу досудового розслідування, не обґрунтували його і не надали жодного доказу реальності його існування , а тому, суддя вважав за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного, його законного представника та захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи так і положення ст. 194 КПК України.
Так, застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.
Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Казанківського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Зауважено, що 22.10.2020р. ОСОБА_6 затримано та повідомлено йому про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 зазначив, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченому ч ч.2 ст.286 КК України.
Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.п 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ухилитися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Але, суд взяв до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Суд першої інстанції врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім, підозрюється у скоєні неумисного злочину, після вчинення ДТП намагався надати допомогу потерпілому і викликав швидку допомогу.
Також, колегія погоджується з висновком слідчого судді, щодо того, що слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Так, слідчим суддею при обранні даного запобіжного заходу було враховано наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також інші дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», особливо виважено треба підходити до обрання неповнолітньому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
При цьому необхідно враховувати, що відповідно до КПК такий запобіжний захід може застосовуватися лише у виняткових випадках, коли це зумовлено тяжкістю злочину, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній, за наявності підстав та в порядку, передбачених відповідними статтями КПК, а також якщо є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим, підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки.
Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, колегія вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.10.2020 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: