Справа № 487/7807/19
Провадження № 1-кп/487/378/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003300 від 21.08.19 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ

21.08.19 приблизно в 15-00 год. у ОСОБА_3 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та перебував на території спільного подвір`я будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязне них стосунків, виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 , взяв до рук палку та наніс нею потерпілій один удар в тім`яну область голови заподіявши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани голови.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №818 від 18.09.19 тілесні ушкодження у вигляді рани голови відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та підтвердив обставини подій таким чином, як вони викладені вище, додавши, що щиро кається та попросив вибачення у потерпілої

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила всі обставини її побиття зазначені в обвинувальному акті та не виявивши бажання до примирення з обвинуваченим просила покарати останнього на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі обвинувачений і потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за даною статтею суд кваліфікує, як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоровя потерпілої ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст..65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття .

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст..67 КК України, суд визнає скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_3 у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, суспільно-кориснею працею не займається, щиро розкаюється у вчиненому, вибачився перед потерпілою, та вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком. Визначена вироком вид та міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст..100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 368-371,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст..76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: дерев`яну палку- знищити, цифровий диск з записом з нагрудних камер працівників поліції зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в строк 30 (тридцять) діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1