Постанова

Іменем України

25 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 201/10434/19
провадження № 51-4097км20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які брали участь у розгляді справи судом апеляційної інстанцій, на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048, за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тернівки Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у підготовчому судовому засіданні ухвалою від 14 лютого 2020 року закрив кримінальне провадження № 0001048 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 04 червня 2020 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скаргах, аналогічних за змістом, прокурори просять скасувати ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема прокурори зазначають, що 30 травня 2019 року повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_9 з грубими порушеннями слідчим вимог КПК України без залучення захисника, тому Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області за результатами проведеного службового розслідування вирішено внести до ЄРДР дані про зняття повідомлення про підозру ОСОБА_9 , а тому 19 серпня 2019 року слідчим з дотриманням вимог ст. 278 КПК України було повідомлено ОСОБА_9 про підозру у вчиненні злочинів, і саме з цієї дати необхідно рахувати строк, визначений п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім того, прокурори у касаційних скаргах зазначають, що, прийнявши рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, оскільки за змістом статей право на закриття кримінального провадження на підставі вказаного положення КПК України має виключно прокурор.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 подала заперечення на касаційні скарги, просила залишити їх без задоволення, а оскаржувані судові рішення без зміни.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор частково підтримав подані касаційні скарги, просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Захисник заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви суду
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту положень ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК Українивбачається, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, наводяться докази, що спростовують її доводи.

У цьому кримінальному провадженні зазначені вимоги закону судами виконано.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
30 травня 2019 року слідчим у кримінальному провадженні № 0001048 складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, яке було погоджено прокурором, та в порядку ст. 278 КК України вручене останньому (т. 1 а. с. 95-102). З цього часу ОСОБА_9 набув статусу підозрюваного та йому було роз`яснено його права.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції станом на час ухвалення рішення місцевим судом) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Постановою слідчого від 04 червня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 щодо ОСОБА_9 було зупинено, однак ухвалою слідчого судді від 19 липня 2019 року зазначена постанова була скасована.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначний статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, з обвинувальним актом до суду слідчий звернувся 06 вересня 2019 року, тобто більше ніж через 3 місяці після повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
На підставі цього, стороною захисту у підготовчому судовому засіданні з посиланням на положення статей 219, 284, 314 КПК України було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, яке суд першої інстанції задовольнив.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, які є аналогічними доводам поданих касаційних скарг, залишив її без задоволення, зазначивши підстави ухвалення такого рішення.
Зокрема, спростовуючи доводи апеляційної скарги прокурора про зняття підозри від 30 травня 2019 року і повідомлення про підозру 19 серпня 2019 року, оскільки перше повідомлення було вручене з порушенням вимог КПК України, апеляційний суд вказав, що в матеріалах справи відсутні дані про оскарження чи скасування повідомлення про підозру від 30 травня 2019 року у передбаченому законом порядку, а чинний КПК України не передбачає такої процесуальної дії як зняття повідомлення про підозру і повторного повідомлення про підозру того ж самого змісту, тому саме від 30 травня 2019 року необхідно обчислювати строк, з якого ОСОБА_9 набув статусу підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Крім цього, Верховний Суд вважає безпідставними доводи касаційних скарг про відсутність повноважень у суду першої інстанції закривати кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 КПК цього Кодексу. Тобто зазначені положення закону прямо передбачають право суду прийняти таке рішення про закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні.
На думку колегії суддів, судами першої та апеляційної інстанцій не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,які б указували на необхідність скасування оскаржуваних судових рішень.
Враховуючи викладене, касаційні скарги прокурорів потрібно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2020 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а касаційні скарги прокурорів без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3