Справа № 466/5560/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

справа №466/5560/20, 1-кп/466/245/21

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001922, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.07.2020 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з незакінченою середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

обвинувачений ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, а саме: постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.01.2020 справа №466/10081/19, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.01.2020 справа №466/10570/19, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.03.2020 справа №466/290/20, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2020 справа №466/3112/20, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2020 справа №466/3113/20, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2020 справа №466/3114/20, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи домашнє насильство.

ОСОБА_6 , у період часу з 10 листопада 2019 по 13 липня 2020, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на грунті особистих непрязних відносин, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері, ОСОБА_5 , 1949року народження, яка є особою похилого віку, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою, принижуючи та залякуючи останню, що вижене її з дому, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення про те, що дійсно неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері,ображав її,погрожував. Розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати,обіцяє влаштуватися на роботу, допомагати матері та не зловживати спиртними напоями.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки сподівається на його виправлення та просить його не позбавляти волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід вірно кваліфікувати за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашне насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров"я та погіршення якості життя потерпілої особи

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді громадських робіт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2021року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 60годин.

Як зазначено в постанові Об"єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 766/39/17 від 01.06.2020, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).

ОСОБА_6 за зазначеним вище вироком вчинив злочин 30 червня 2020 року, тобто до постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Львова 26 січня 2021року.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі наведеного вище, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, обрати ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт стром на 150 годин.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, обрати покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2021, більш суворим та остаточно призначити покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1