ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1229/20 Справа № 184/1467/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000519 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ РФ, освіта 2 класи, не працює, не заміжня, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року, клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задоволено. Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 жовтня 2020 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не працює, не навчається, також остання може незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 більш м9який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.
На думку апелянта, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказує, що суд при вирішення клопотання слідчого не врахував, що підозрювана має постійне місце проживання, мешкає з родиною, має на утриманні дитину 2007 року народження, мати яка хворіє на онкологічне захворювання.
Зазначає, що ОСОБА_8 не порушувала раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, слідчим відділом Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000519 від 23 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
23 серпня 2020 року ОСОБА_8 затримана в порядку ст. 208 КПК України.
24 серпня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
24 серпня 2020 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , яке було задоволено.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки як встановлено ОСОБА_8 ніде не працює, будь-яких соціальних чинників, які б стримували її у місті Покров Дніпропетровської області, такі як місце роботи або навчання не встановлені. Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і вона в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі. Тому є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин вона може виїхати з місця свого проживання.
Крім того ризик, передбачений п. 3 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілу та свідків, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_8 вчинила відкрите викрадення майна, оскільки знайома з потерпілою ОСОБА_10 , сама потерпіла вказала, що неодноразово бачила ОСОБА_8 в місті та раніше її знала, як жінку на ім`я ОСОБА_11 .
Також, ризик, передбачений п. 5 ст.177 КПК України, є доведеним оскільки як встановлено у судовому засіданні на даний час в Орджонікідзевському міському суді Дніпропетровської області перебуває ряд кримінальних правопорушень за вчинення ОСОБА_8 корисливих злочинів.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваної обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, про те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Колегія суддів, погоджується з висновком слідчого судді про доведенність наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки остання не працює, будь-яких соціальних чинників, які б стримували її в м. Покров, такі як місце роботи або навчання не встановлені. Крім того, ОСОБА_8 знайома з потерпілою, знає її місце проживання та може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом вмовляння та погроз. Також, ОСОБА_8 є особою раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену судимість. Крім того, до суду першої інстанції направлено 6 обвинувальних актів відносно ОСОБА_8 . Вказане свідчить, про наявність ризику, що ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрювана та її захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Істотних порушень вимог процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування судового рішення по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4