Провадження № 1-кп/592/184/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження- прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003605 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степанівка, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, працюючого пекарем у супермаркеті «Сільпо» м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне проживання у АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ст. 186 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2018 року близько 14 год.00 хв. ОСОБА_5 вийшов із маршрутного таксі №21 на зупинці громадського транспорту «Стоматологічна поліклініка», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна,29 і звідки прослідував за раніше йому невідомою ОСОБА_6 , із якою їхав в одному маршрутному таксі. ОСОБА_5 , розуміючи, що у ОСОБА_6 , яка несла в лівій руці сумку, є грошові кошти, вирішив їх відкрито викрасти разом із сумкою, шляхом ривку, з метою особистого збагачення.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, відкрито для потерпілої та оточуючих, з корисливих мотивів, знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Стоматологічна поліклініка», рукою смикнув та потягнув на себе сумку ОСОБА_6 , у якій знаходились належній їй грошові кошти в сумі 900 грн. та особисті речі, які матеріальної цінності для останньої не представляють, проте виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, внаслідок супротиву потерпілої, яка попередила настання майнової шкоди на вказану суму. З місця вчинення замаху на відкрите викрадення чужого ОСОБА_5 зник. ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабеж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 25 жовтня 2018 року близько 14 год. їхав у маршрутному таксі і побачив жінку, яка тримала в руці сумку і коли разом вийшли на зупинці «Стоматологічна поліклініка» вирішив вихопити у неї сумку, розуміючи, що там є гроші. Коли почав тягнути та виривати сумку, отримав супротив та крик, та не вихопивши сумці побіг у сторону, але був затриманий працівниками поліції. Вчинив злочин, оскільки перебував у скрутному стані, не мав роботи, є сиротою і не міг зрозуміти, як жити далі. Щиро розкаявся та просив врахувати обставини, які пом`якшують покарання.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, які викладені в обвинувальному акті доведені у повному обсязі та знайшло підтвердження у судовому засіданні і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду й міри покарання суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є сиротою, працює офіційно, позитивно характеризується за останнім місцем проживання, а тому суд дійшов висновку про призначення покарання у виде штрафу, у розмірі, що діяв на час скоєння кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред*явленому обвинуваченню за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу розміром однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1