Справа № 752/4939/20
Провадження № 1-кс/752/6269/20
У Х В А Л А

04 листопада 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 19.05.2020 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 19.05.2020 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В обгрунтування скарги зазначено, що 03 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000036 були занесені відомості про кримінальне правопорушення, попередньо кваліфіковане за ч.ч. 3, 5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

19 травня 2020 року, органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: про те, що вона підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

22 травня 2020 року органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: про те, що вона підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

23 червня 2020 року слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 001 338 гривень, застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вважає, що повідомлення про підозру є необгрунтованим, здійснено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним та таким, шо підлягає скасуванню.

Зазначає, що аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_9 , не містить виклад обставин та обгрунтувань, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого їй злочину за ч.3 ст.191 КК України, а тому вважаємо, що відсутні докази, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_9 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Проте, не дивлячись на відсутність обґрунтованих доказів, 19.05.2020 року слідчою ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

Так, норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом ст.276 КПК України процедура здійснення повідомлення про підозру включає в себе складання письмового повідомлення про підозру та відповідно його вручення підозрюваному уповноваженою особою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, що могли би підтверджувати вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочині, натомість в повідомлені про підозру викладені обставини, які свідчать про вчинення можливих злочинних дій ОСОБА_10 , що дає підстави вважати, що підозра від 19.05.2020 року є безпідставною та необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Тому вважає, що повідомлення про підозру від 19.05.2020 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000036 від 03.03.2020 року необхідно скасувати через порушення норм чинного КПК України щодо обґрунтованості оскаржуваного повідомлення про підозру.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з наведених у ній підстав, просив скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру

Прокурор ОСОБА_4 , слідчі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги посилаючись на обгрунтованість підозри та надали слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000036.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, прокурора, слідчих, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000036, приходить до висновку про необхідність залишення скарги без задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру . Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Будь-які обгрунтовані посилання на процесуальні порушення під час вручення ОСОБА_7 підозри не доведені під час судового засідання.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи в сукупності матеріали скарги,матеріали кримінального провадження №0000036 слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 2, 7, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 19.05.2020 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1