У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000137

за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року клопотання слідчого СВ Казанківського слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 19.07.2020р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, через відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Апелянт зазначає, що обшук автомобіля ОСОБА_5 було проведено без його згоди, а тому є незаконним, з порушенням гарантованого Конституцією України права особи на недоторканість його володіння, без відповідного дозволу суду

Також, згідно положень ч.1, п.1 ч. 2 ст. 87 КПК України, всі докази отримані в результаті проведення цього обшуку є недопустимими. Так само є недописутимими доказами відомості, які містяться у протоколі від 19.04.2020 р. пред`явлення потерпілій ОСОБА_8 для впізнання ножів, як похідні докази від доказів, отриманих в результаті незаконно проведеного обшуку автомобіля.

Вказує про незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки відсутні очевидні ознаки вчинення ним кримінального правопорушення.

На переконання апелянта, є помилковим та необґрунтованим висновок слідчого судді про наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування і суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відомості про яке 18.04.2020 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137.

19 квітня 2020 року о 00:20 год. ОСОБА_9 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та повідомлено про підозру.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 18 квітня 2020 року, близько 14 год. 36 хв. діючи за попередньою змовою з іншою особою, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , де за допомогою клейкої стрічки зв`язали руки та шнуром від праски зв`язали ноги потерпілій ОСОБА_8 , звідки викрали майно та грошові кошти в сумі 120 000 грн, які належали власнику магазину - ОСОБА_10 . Після чого, з місця вчинення злочину зникли на автомобілі марки «Toyota Camry».

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання посилається на те, що на теперішній час ризики, які встановлені ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.04.2020 р. продовжують існувати. До завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину є обгрунтованою. Ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є наявними. До завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Запобігти встановленому ризику не можна шляхом застосування інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, який є тяжким та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання слідчого доказами.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначила про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта, стосовно відсутності доказів, на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

Приймаючи рішення, слідчий суддя достатньо врахувала дані щодо особи підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання, не одружений.

З огляду на дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості злочину, характер та обставини їх вчинення, суд вважає правильними висновки слідчого судді про те, що на даний час є наявним ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу (ухвала слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.04.2020 р.) у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на наявність встановлених ризиків, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти наявному ризику.

Крім того, до завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.

На думку суду, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, ч.3 ст.407, 422, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3