Справа № 449/939/20
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА
16.09.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000122 від 12.05.2020 р. відносно:

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гром. України, з середньою освітою, учня 11-го класу Бібрського ОЗЗСО І-ІІІ ст. імені У. Кравченко, раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, незаконно придбав (знайшов) та у подальшому зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, полімерний прозорий пакет із герметизуючою застібкою, у якому містилася подрібнена речовина білого кольору, що згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів становить 0,3032 грам та містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

У подальшому, 12.05.2020 року о 18.00 год., неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи у м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, неподалік повороту у с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, переносив при собі вищевказаний полімерний пакет із психотропною речовиною (амфетаміном), однак працівники поліції, провели поверхневу перевірку неповнолітнього ОСОБА_4 , в ході проведення якої було виявлено полімерний прозорий пакет із герметизуючою застібкою, у якому містилась подрібнена речовина білого кольору. У подальшому, в приміщенні Бібрської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Бібрка, вул. Тарнавського, 22, Перемишлянського району Львівської області, неповнолітній ОСОБА_4 в присутності педагога, добровільно видав працівникам поліції вищевказаний полімерний прозорий пакет із герметизуючою застібкою, у якому містилась подрібнена речовина білого кольору, а саме амфетамін.

Свою вину у скоєному кримінальному проступку визнав підтвердив обставини викладені в обвинуваченні. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо не карати його.

Відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення частини 3 статті 349 КПК України роз`яснені судом в судовому засіданні учасникам судового провадження.

У зв`язку із повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини в скоєнні дій, які підпадають під ознаки кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, визнання ним кваліфікації дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом особи, відносно якої вирішується питання про застосування заходів виховного характеру, показання якої відповідають фактичним обставинам, викладеним в клопотанні і нею не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України.

Заслухавши думку прокурора та учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст.497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 501 ч. 1 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

За правилами ст. 22 ч. 1 та 2 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Відповідно до ч.1 ст.97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст.105 КК України.

При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, згідно яких - в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння кримінального проступку або нетяжкого злочину була бездоганною.

Згідно ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків.

При цьому, суд враховує, що вид примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд батькам сприятиме виправленню неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на нього, який, як визнано судом, на даний час не потребує застосування покарання за ч.1 ст.309 КК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру"№ 2від 15.05.2006р.звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1307, 60 грн. та 980,70 грн., відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають відшкодуванню з законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст.105 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 задоволити.

Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд законному представнику неповнолітнього батька ОСОБА_6 , терміном до досягнення ним повноліття.

Витрати на залучення експертів в сумі 1307,60 грн. та 980,70 грн. стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 його батька ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: полімерний пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною білого кольору амфетамін вагою 0,3032 г знищити.

Ухвала може бути оскарженою до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суд
Суддя ОСОБА_1