Справа № 296/8768/20
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, незаміжньої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, із визначенням розміру застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 169440 грн.

Досудовим розслідуванням установлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області, за процесуального керівництва військової прокуратури Житомирського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 січня 2020 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше квітня 2020 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , достовірно знаючи про відсутність у них передбаченого законом дозволу, налагодили незаконний механізм придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, із подальшим їх зберіганням у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

В цей же час та місці, у останніх виник злочинний умисел, спрямований на носіння, зберігання, придбання та збут вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу цивільному населенню на територіях Київської та Житомирської областей.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , достовірно знаючи про відсутність у них передбаченого законом дозволу, з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо здійснивши придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв за невстановлених слідством обставин, почав їх зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

Так, 09 квітня 2020 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , узгодивши із ОСОБА_9 , який перебував на попередньому ув`язненні у Лук`янівському СІЗО міста Києва, час та спосіб збуту вибухових речовин, особі зі зміненим анкетними даними ОСОБА_10 , на суму у розмірі сім тисяч гривень.

Цього ж дня, діючи на виконання вказівки ОСОБА_9 - особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 здійснив передплату грошових коштів в сумі п`ять тисяч шістсот гривень на картковий рахунок « НОМЕР_1 », який відкритий на ім`я ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 04 червня 2020 року у невстановлений спосіб переніс на автозаправний комплекс «ВОГ», що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Глибочиця, 127 кілометр, автодороги «Київ-Чоп», раніше придбану ним вибухову речовину, а саме суміш типу «окисник-відновник» на основі аміачної селітри (більше 80 %), яка здатна до вибухового перетворення, де здійснив її «закладку».

В подальшому із використанням інтернет меседжера «ТЕЛЕГРАМ» ОСОБА_5 , діючи за передньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомила особі зі зміненими анкетним даними ОСОБА_10 місце знаходження зазначених вибухових речовин.

У зв`язку із чим, особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 вирушив до села Станишівка Житомирського району Житомирської області, е по вулиці Незнайко зустрівся із ОСОБА_5 та віддав їй раніше обумовлену наступну частину грошових коштів, передбачених за придбання вибухових речовин, у розмірі одна тисяча чотириста гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , незаконно збула вказану вище вибухову речовину за сім тисяч гривень особі за зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , яку в послідуючому 04 червня 2020 року у останнього було вилучено працівниками правоохоронних органів

Разом тим, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , достовірно знаючи про відсутність у них передбаченого законом дозволу, з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому місці попередньо здійснивши придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, почав здійснювати їх подальше зберігання у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 13 жовтня 2020 року.

ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , узгодили час та спосіб збуту вибухових речовин, особі зі зміненим анкетними даними ОСОБА_10 , на суму у розмірі тридцять шість тисяч гривень.

В свою чергу, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , 12 жовтня 2020 року близько 21 год. 00 хв. переніс раніше придбану ним вибухову речовину до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 13 жовтня 2020 року близько 17 год. 45 хв., в телефонній розмові ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 повідомила особі зі зміненими анкетним даними ОСОБА_10 місце передачі вибухових речовин, а саме: АЗС «ВОГ» що в місті Житомирі по вулиці Незалежності, 10.

Після чого в цей самий день близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в указаному місці діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , отримавши від особи зі зміненими анкетним даними ОСОБА_10 , обумовлену раніше суму грошових коштів тридцять шість тисяч гривень здійснила передачу останньому вибухову речовину яку в послідуючому 13 жовтня 2020 року у останнього було вилучено працівниками правоохоронних органів.

Тка, 13 жовтня 2020 року близько 18 год. 10 хв., ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, працівниками правоохоронних органів, чим кримінально-протиправну діяльність останньої припинено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Санкція частини 1 статті 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 14 жовтня 2020 року вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому остання підозрюється, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 протягом тривалого проміжку часу здійснювала незаконний збут вибухових речовин цивільному населенню на території України, у останньої наявні грошові кошти, отримані незаконним шляхом, які на даний час в ході досудового розслідування в повному обсязі не виявлені та не вилучені.

Також, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинено за попередньою змовою групою осіб, не виключена можливість здійснення переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваною ОСОБА_5 разом та/або за допомогою інших підозрюваних.

У зв`язку із цим, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

У разі обрання щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї неправомірної діяльності, здійснюючи протягом тривалого часу незаконний збут вибухових речовин та вибухових пристроїв, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені і не вилучені, що свідчить про наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрювана ОСОБА_5 , після вчинення одного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, повторно вчинила це ж саме кримінальне правопорушення декілька разів, що охоплювалось єдиним злочинним наміром, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить визначити розмір застави, що становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 169440 грн., яка з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваною, наявних ризиків згідно до ст. 177 КПК України, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти клопотання слідчого та просив обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана в засіданні суду пітримала правову позицію захисника, просила обрати щодо неї іншу міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

У справі, що розглядається, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, вона не одружена, на утриманні дітей не має, офіційно не працює (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне).

Відтак, наведене є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваною спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового рослідування, а також можливість іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.

В разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 2. ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведений і такий ризик, як можливість незаконного впливу на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_5 після вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, повторно (під час випробувального терміна), що підтверджується вимогою, вчинила аналогічне кримінальне правопорушення, доведено існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України щодо продовження кримінального правопорушення, в якому остання обґрунтовано підозрюється.

Достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваної своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж вимагається слідчим, не встановлено, а тому на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що під загрозою тяжкості покарання підозрювана ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на встановлення та покази потерпілих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваної, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування інших більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної повіденки підозрюваної, та є підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, слід визначити розмір застави, що становить вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка з урахуванням обставин кримінального правопорушення, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, який обчислювати з часу затримання особи, тобто з 17:59 год. 13.10.2020 року по 17:59 год. 12.12.2020року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 169440 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста сорок гривень).

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 12.12.2020року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1