Справа № 559/2416/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000958 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09.07.2018 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на один рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, під час того, як судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, в період іспитового строку, повторно, вчинив новий, умисний корисливий тяжкий злочин.

Судовим слідством встановлено, що 15 вересня 2018, близько 18 години, ОСОБА_3 перебуваючи по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно, незаконно та відкрито заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 перебуваючи по вулиці Миру с. Мирогоща в присутності ОСОБА_5 висловив до останнього прохання про надання йому власного телефону для здійснення дзвінка. В подальшому, ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung Galaху J5», скориставшись тим що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного спяніння , з місця скоєння злочину зник, тим самим вчинив дії щодо незаконно заволодів майном потерпілого шляхом шахрайства.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2700 гривень 87 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 15 вересня 2018 року, близько 18 години, він знаходився по вул. Миру, в с. Мирогоща, Дубенського району, де зустрів чоловіка, з яким особисто знайомим не був, але бачив його неодноразово.

В руках останній тримав прозорий поліетиленовий пакет, в якому була пляшка горілки. На його пропозицію, присіли неподалік від зупинки на землі та почали розпивати спиртне. В подальшому, він попросив у чоловіка телефон, щоб подзвонити. Коли останній надав йому власний телефон, він зателефонував до брата, з яким розмовляв близько 15 хвилин, чоловік в цей час заснув. Тоді він поклав вказаний мобільний телефон у свою кишеню та пішов додому. На наступний день мобільний телефон здав під заставу у відділенні ломбарду «Благо» за 1600 гривень, які потратив на власні потреби.

27 вересня 2018 року, до нього додому прибули працівники поліції, яким він видав дві сім карти, які вийняв з телефона, а коли викупив з ломбарду мобільний телефон то також його видав під час проведення огляду.

На даний час матеріальну шкоду, завдану потерпілому відшкодував у повному обсязі, шляхом повернення викраденого. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 дав покази про те, що 15 вересня 2018 року близько 18 години він знаходився в с. Мирогоща по вул. Миру. Вийшовши з магазину «Мирогощанка», пішов у напрямку місця проживання та по дорозі до нього підійшов невідомий йому чоловік та попросив надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Разом з невідомим чоловіком розпивали спиртні напої. Від кількості вжитого алкоголю заснув. На слідуючий день виявив зникнення телефону. З приводу вказаної крадіжки повідомив працівників поліції. До обвинуваченого жодних претензій не має, оскільки телефон йому було повернуто. Підтвердив що добровільно передав телефон обвинуваченому для здійснення дзвінка.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) .
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 15 вересня 2018 року.
01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до санкції ч.2 ст.190 КК України, згідно якої Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно ч.1 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Санкція ч. 2 ст. 190 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З наведеного вбачається, що ч. 2 ст.190 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII) посилює нижню межу покарання в частині збільшення мінімального розміру штрафу.

При визначені міри покарання суд застосує ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст.5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даних про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, які передбачені ст.67 КК України, по справі не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

Щодо обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, повного визнання вини обвинуваченим у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Враховуючи думку прокурора, який вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі, суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у виді штрафу в межах санкції, відповідно до пред`явленого обвинувачення.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 572 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 850 гривень.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09.07.2018 відносно засудженого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на один рік- виконувати самостійно.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaху J5» після проведення експерти повернуто потерпілому ОСОБА_5

- дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», що знаходяться в камері зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області- знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду і протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1