Провадження № 1-в/761/17/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання начальника відділу 04/6 прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про визначення подальшої долі речових доказів, у кримінальному провадженні № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
в с т а н о в и в:
20.11.2019 року на розгляд судді надійшло клопотання начальника відділу 04/6 прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про визначення подальшої долі речових доказів, у кримінальному провадженні № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в якому заявник просив суд надіслати до прокуратури м. Києва належним чином завірену копію судового рішення, в частині визначення долі речових доказів грошових коштів у розмірі 100 000 грн..

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст.ст. 100, 374, 537 КПК України та обґрунтовує його тим, що в у касі департаменті фінансового забезпечення бухгалтерського обліку МВС України на підставі постанови від 22.12.2011 у кримінальній справі №50-6213 слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури м. Києва ОСОБА_4 визнано та приєднано до справи грошові кошти як речові докази у сумі 100 тис. грн. Шевченківським районним судом м. Києва 18.07.2014 по справі (№761/19733/14-к) постановлено вирок відносно ОСОБА_5 та прийнято рішення про долю речових доказів, зокрема мобільних телефонів «Нокія» 6120 та «Моторолла», однак питання про долю грошових коштів вказаним вироком вирішено не було.

У судове засідання учасники провадження не з`явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУМВС України в м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року у справі №761/19733/14-к (провадження №1-кп/761/774/2014) ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним за ч. 2 ст. 369-2 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 750 (сімсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. Звільнено ОСОБА_5 від покарання, призначеного цим вироком, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році». Крім того, вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільні телефони «Нокія» 6120 та «Моторола».

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п.п. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема рішення щодо речових доказів і документів.

При чому, з положень ч. 9 ст. 100 КПК України, вбачається, що судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Вирішується питання про долю лише тих речових доказів і документів, які були йому надані.

Суд, ретельно дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, встановив, що стороною обвинувачення у якості речових доказів у кримінальному провадженні грошові кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, які згідно постанови слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про визнання та приєднання до справи грошових коштів, як речових доказів та передачу грошових коштів на відповідальне зберігання від 22.12.2011 №б/н визнані речовими доказами у кримінальній справі №50-6213, не надавались.

Тобто зазначене майно не є речовим доказом в рамках кримінальних проваджень № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

З вищевикладеного слідує, що питання щодо долі грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, які згідно постанови слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про визнання та приєднання до справи грошових коштів, як речових доказів та передачу грошових коштів на відповідальне зберігання від 22.12.2011 №б/н визнані речовими доказами у кримінальній справі №50-6213, не може бути вирішено в рамках провадження за клопотанням поданим в порядку виконання вироку суду від 18 липня 2014 року у справі №761/19733/14-к (провадження №1-кп/761/774/2014), а тому у задоволенні клопотання начальника відділу 04/6 прокуратури м. Києва ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 374, 537 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання начальника відділу 04/6 прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання начальника відділу 04/6 прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про визначення подальшої долі речових доказів, у кримінальному провадженні № 0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1