Єдиний унікальний номер справи 185/5418/20
Провадження № 1-кп/185/599/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001167 від 06 липня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України,

із неповною середньою освітою, учня Західно-Донбаського професійного ліцею,

РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

педагога ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2020 року, приблизно о 22 год. 30 хв. (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 знаходився поблизу території покинутої військової частини, розташованої по АДРЕСА_3 , і побачив незнайому дівчину неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала в руці мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, наздогнав неповнолітню ОСОБА_7 , шляхом ривка схопив мобільний телефон в руці неповнолітньої ОСОБА_7 , почав тягти його на себе. В свою чергу ОСОБА_7 не віддавала і тримала мобільний телефон. ОСОБА_3 , з метою подолання опору ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув неповнолітню ОСОБА_7 рукою в область плеча, в результаті чого остання не втрималась на ногах та впала на землю на спину.

ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння мобільним телефоном неповнолітньої ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, вирвав мобільний телефон марки "ОРРО" вартістю 2350 грн. з рук потерпілої і з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2350 грн.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що 05 липня 2020 року, приблизно о 22 год. 30 хв., проходив неподалік території покинутої військової частини, розташованої по вул. В. Вернадського м. Павлограда, побачив раніше не знайому йому потерпілу, яка тримала в руці мобільний телефон. Він наздогнав потерпілу та шляхом ривка вихопив мобільний телефон, почав тягти його на себе, однак потерпіла тримала його, не відпускаючи. Тоді він штовхнув ОСОБА_7 рукою в плечо, в результаті чого остання не втрималась на ногах та впала на землю на спину, а він вирвав з рук у потерпілої, яка лежала на землі, мобільний телефон та втік.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що її син - обвинувачений ОСОБА_3 навчається у Західно-Донбаському професійному ліцеї. Від працівників поліції їй стало відомо, що син заволодів мобільним телефоном потерпілої. Телефон син видав працівникам поліції.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 05 липня 2020 року, приблизно о 22 год. 30 хв., проходила неподалік території покинутої військової частини, розташованої по вул. В. Вернадського м. Павлограда, її наздогнав обвинувачений та намагався шляхом ривка вихопити у неї з рук її мобільний телефон. Вона не віддавала обвинуваченому мобільний телефон, міцно тримаючи у руці. Тоді обвинувачений штовхнув її рукою в область плеча, вона не втрималась на ногах та впала на землю на спину. Коли вона лежала на землі, обвинувачений вирвав у неї з рук мобільний телефон та втік.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла її донька. 05 липня 2020 року від доньки їй стало відомо, що у неї був викрадений мобільний телефон.
Винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
Згідно витягу з кримінального провадження №0001167, 06 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме до чергової частини Павлоградського ВП надійшло повідомлення про те що 05 липня 2020 року о 23.00 год., знаходячись за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Ст. Фронту, біля території покинутої військової частини, невідомий чоловік шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон марки «Оппо», чим завдав матеріальний збиток.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05 липня 2020 року, ОСОБА_8 звернулася до Павлоградського ВП з повідомленням про те, що 05 липня 2020 року, приблизно о 23.00 годині, перебуваючи біля церкви по вул. Степового Фронта в м. Павлограді, у її доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрали мобільний телефон марки «ОРРО».

Згідно протоколу огляду предмета від 07 липня 2020 року та фототаблиці до нього, проведений огляд мобільного телефону марки «ОРРО», добровільно виданого ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта від 17 липня 2020 року, ринкова вартість мобільного телефон марки «Орро А 5s 3/32 GB» в кількості 1 шт., на момент вчинення злочину станом на 05.07.2020 року, могла складати 2350 грн.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2020 року, свідок ОСОБА_10 впізнала особу, яка 05 липня 2020 року, приблизно о 23.00 годині, відібрала у ОСОБА_7 мобільний телефон та втікла, при цьому показав на фото № 2, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особу впізнає за рисами обличчя та зачіскою.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 липня 2020 року, неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 впізнала хлопця, який 05 липня 2020 року о 22 год. 30 хв., перебуваючи в районі покинутої військової частини по вул. Степового Фронту в м. Павлограді, відкрито заволодів її мобільним телефоном, при цьому показав на фото № 1, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особу впізнає за рисами обличчя та зачіскою.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27 липня 2020 року та фототаблиці до нього, неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 розповіла та відтворила обставини відкритого заволодіння із застосуванням насильства ОСОБА_3 її мобільним телефоном, що мало місце 05 липня 2020 року, приблизно о 22 год. 30 хв., поряд з територією покинутої військової частини, розташованої по АДРЕСА_3 . Зокрема, потерпіла ОСОБА_7 вказала, яким чином її наздогнав ОСОБА_3 та схопив за її мобільний телефон, намагаючись вирвати з її руки; яким чином, ОСОБА_3 штовхнув її, і вона не втримавшись на ногах, впала на спину, однак телефон продовжувала тримати в руках; яким чином ОСОБА_3 продовжував відбирати в неї мобільний телефон та присів поверх неї, та вказала, куди він побіг відібравши у неї її мобільний телефон.

Згідно протоколу огляду місця події від 27 липня 2020 року та фототаблиці до нього, проведений огляд ділянки місцевості, яка знаходиться на дорозі на відстані 20 м. від кута перехрестя вул. Центральна та вул. В. Вернадського в м. Павлограді, та на відстані 15 м. від перехрестя, де розташована церква. Зафіксований вид місця, на яке вказала неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 , як на те місце, же її наздогнав ОСОБА_3 та відібрав її мобільний телефон.

Згідно витягу з кримінального провадження №0001167, внесеного 06 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 05 липня 2020 року, приблизно о 23.00 год., неповнолітній ОСОБА_3 , 2004 року народження, знаходячись за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Вернадського, біля території покинутої військової частини, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон марки «ОРРО», який належить неповнолітній ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальний збиток на суму 2350 грн. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 186 ч. 2 КК України.

Зазначені докази винуватості неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд, керуючись положенням ст. 87 КПК України, визнає недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 03 липня 2020 року за участю ОСОБА_3 , оскільки дата його складання і проведення зазначена раніше, ніж було вчинено кримінальне правопорушення.

Суд вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше не судимий, навчається в Західнодонбаському професійному ліцеї, у відповідності до ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

На виконання вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд враховує досудову доповідь, складену Павлоградським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, зокрема соціально-психологічну характеристику відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , з якої вбачається, що останній проживає разом з матір`ю та меншим братом. Умови проживання задовільні. ОСОБА_3 розкаюється у скоєному ним злочині. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правоорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що наявні кілька обставин, що пом`якшують ОСОБА_3 покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, які дозволяють призначити ОСОБА_3 покарання нижче, від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 186 ч. 2 КК України. Це, зокрема те, що ОСОБА_3 визнав вину повністю, щиро розкаявся, вчинив злочин вперше, став на шлях виправлення, перестав бути суспільно небезпечним.

Враховуючи думку потерпілої, яка просила не призначати ОСОБА_3 покарання, пов`язане з позбавленням волі, а також неповнолітній вік обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим звільнення його від покарання відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/2/12.1/353 від 17 липня 2020 року в сумі 653 грн. 80 коп. підлягають стягненню на користь держави з законнного представника обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітнім, у нього відсутнє майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди, і не має самостійного заробітку.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон торгівельної марки «ОРРО» чорного кольору, переданий під розписку ОСОБА_8 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1