Номер провадження 11-сс/816/507/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за спільною апеляційною скаргою володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 і її представника адвоката ОСОБА_7 та представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2020 року, про накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

представників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданих апеляційних скаргах:

- володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 і її представник адвокат ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати та ухвалити нову про часткову відмову у накладенні арешту на майно у виді 6 грошових купюр номіналом 500 грн, загальною сумою 3000 грн, оскільки слідчим суддею не було враховано, що вище зазначені грошові кошти вилучалися із гаманця ОСОБА_11 та вони є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_11

- представник власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову про часткову відмову у накладенні арешту на майно у виді грошових купюр номіналами: 9 шт. по 1 грн; 8 шт. по 2 грн; 12 шт. по 10 грн; 15 шт. по 20 грн; 9 шт. по 50 грн; 1 шт. по 100 грн, а всього на 1135 грн, оскільки оскаржувану ухвалу ОСОБА_8 отримала поштою лише 03 жовтня 2020 року, а самі грошові кошти є частиною пенсійних виплат ОСОБА_8 .

28 вересня 2020 року слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми, розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_12 , погодженого з прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна, постановив ухвалу, якою клопотання задовольнив на наклав арешт, на майно вилучене під час обшуку 23 вересня 2020 року, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти різного номіналу в сумі 4135 грн.

Слідчий суддя вмотивував постановлену ухвалу тим, що вилучене майно має значення, як речовий доказ, а тому з метою збереження останнього на нього має бути накладений арешт.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника та володільця майна, а також їх представників, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В суді апеляційної інстанції апелянти заявили, що вилучене майно не має жодного доказового значення по даному кримінальному провадженню, оскільки воно є особистим спільним майном як ОСОБА_6 так і ОСОБА_11 , а також особистим майном ОСОБА_8 .

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час слідчим управлінням ГУ ДФС у Сумській області проводиться досудове розслідування за фактом того, що з січня 2020 року по теперішній час громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснюють незаконне придбання, транспортування та виготовлення з метою збуту алкогольних напоїв, тютюнових виробів, які у подальшому збувають пересічним громадянам на території Сумської області, що становлять загрозу для життя і здоров?я людей, при цьому, зберігають незаконно виготовлені алкогольні напої та тютюнові вироби за адресою: АДРЕСА_1 , а транспортування здійснюють на власному транспортному засобі ОСОБА_6 «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 .

24 лютого 2020 року ОСОБА_13 передав працівникам поліції придбану за 400 грн по адресу: Сумська область, м. Тростянець, вул. Комарова, буд. № 8 лікеро горілчану продукцію, яка на собі не мала даних про виробника, адресу виготовлення та дат.

19 березня 2020 року було отримано висновок спеціаліста із ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області за № 4, що передана на досліджена рідина в поліетиленовому пакеті з пластмасовим краном в картонній коробці без написів об?ємом 10 л спиртовмісної речовини, що не відповідала вимогам ДСТУ 4221 2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови» та ДСТУ 7130:2009 «Спирт етиловий ректифікований, горілки, напої лікеро - горілчані» Крім того, спеціаліст прийшов до висновку, що вживання вказаної продукції становить загрозу для здоров?я людей.

13 серпня 2020 року було допитано свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється систематичний продаж лікеро горілчаної продукції, за ціною 1 літр 50 грн.

Із протоколу про хід і результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) від за вересень 2020 року вбачається, що за вище зазначеною адресою, на системній основі здійснюються продаж лікеро горілчаної продукції.

23 вересня 2020 року було проведено обшук по адресу: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2020 року, про дозвіл на обшук.

За результатами обшуку працівниками ГУ ДФС у Сумській області було виявлено та вилучено спиртовмісну рідину в різних ємностях та грошові кошти.

Постановою слідчого від 24 вересня 2020 року вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами.

Слідчий вважає. що майно вилучені грошові кошти мають значення для даного кримінального провадження, як речові докази.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з?ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слід враховувати також і прецедентну правову позицію ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Враховуючи наведене та наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що втручання держави в право володіння майном в даному конкретному випадку є цілком законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного кримінального процесуального закону, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Крім того, зазначене вище втручання органу досудового розслідування є цілком виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» і за наявності об?єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави та громади, а також це втручання було здійснено з дотриманням принципу «пропорційності», тобто «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов?язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучене майно, під час обшуку 23 вересня 2020 року, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом, оскільки представлені слідчим у клопотанні документи містять дані щодо наявності обґрунтованих підстав для перевірки та з`ясування обставин законності появи такого майна у мешканців будинку: АДРЕСА_1 , так як останній на систематичній основі здійснюють збут спиртовмісної речовини різним особам. Вказане ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

А оскільки частина 3 статті 204 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виготовлення товарів, зазначених у частинах першій або другій цієї статті, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, а так само збут таких товарів, що призвело до отруєння чи спричинило смерть особи, то подальша перевірка має встановити походження коштів, оскільки первинні дані вказують на можливе погодження вилучених грошових коштів саме від продажу спиртовмісної продукції.

При цьому, колегія суддів вважає, що визначений усталеною судовою практикою ЄСПЛ принцип «пропорційності» був дотриманий в повному обсязі органом досудового розслідування і прокурором у даному кримінальному провадженні та наявний у виді розумного співвідношення («обґрунтованої пропорційності») між метою, що передбачається для досягнення цілей розслідування, та засобами, які використовуються слідством.

Ухвала слідчого судді належним чином вмотивована. Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя перевірив усі доводи такого й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у провадженні слідчим суддею рішення, не вбачається.

Беручи до уваги, обставини даного кримінального провадження, у слідчого є всі підстави для перевірки походження грошей вилучених під час обшуку 23 вересня 2020 року, на предмет можливого їх походження від збуту небезпечної для людей спиртовмісної продукції у домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, особи, які звернулися з апеляційними скаргами, у випадку не доведення на послідуючих етапах досудового розслідування походження вказаних грошей саме від збуту небезпечної для людей спиртовмісної продукції, не позбавлена можливості звернутися з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянтів на те, що сам факт виявлення грошових коштів у коробці та гаманці, беручи до уваги інформацію, що міститься у протоколі про хід і результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, не може слугувати достатнім обґрунтуванням того, що вказані грошові кошти не мають жодного відношення до незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів.

З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційних скаргах представників володільців та власників майна, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст. 376, 170, 172, 173, 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2020 року, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 22 липня 2020 року - залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 і її представника адвоката ОСОБА_7 та представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4