Провадження 1-кс/127/9803/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П., секретаря Предан А.А., за участі заявника ОСОБА_1 , слідчого Козловської В.В., розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання Люлика Романа Івановича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0001259 внесеного до ЄРДР 13.06.2019, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_1 про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме: грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку АТ «Ідеа Банк», а також на майно ОСОБА_3 , в межах суми: 141 375 грн..

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001259 від 13.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим у потерпілого постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_2 , є потерпілою по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 191 KK України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2019 у Вінницьке відділення № 2 AT «Ідея Банк», м. Вінниця, вул. Соборна, 75, звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і надала договір банківського вкладу № 90.00.520684 від 07.11.2018, на суму 141 375,00 грн., який укладений між вкладником ОСОБА_2 та AT «Ідея Банк» від імені якого, згідно довіреності № 767/18 від 16.10.2018, підписав менеджер по роботі з бізнес - клієнтами Вінницького відділення № 2 ОСОБА_3 .

В результаті проведеної банком перевірки встановлено, що є достатні підстави вважати, що підробку офіційних документів і заволодіння коштами банку здійснив менеджер по роботі по роботі з бізнес - клієнтами Вінницького відділення № 2 ОСОБА_3 , який на момент вчинення цих дій являвся службовою особою банку у зв`язку з виконанням ним адміністративно-господарських повноважень на підставі посадової інструкції та довіреності № 767/18 від 16.10.2018 р.

Таким чином потерпілій завдано шкоди на суму вкладу, який складає 141 375,00 грн..

На підставі вищевказаного, з урахуванням вимог ст. 170 172 КПК України, ОСОБА_1 просив слідчого суддю клопотання задовольнити та накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме: грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку АТ «Ідеа Банк», а також на майно ОСОБА_3 , в межах суми: 141 375 грн..

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Слідчий в судовому засіданні заперечила проти клопотання.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Судом встановлено, що в рамках кримінального № 0001259, ОСОБА_2 не подавала цивільний позов про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 191 КК України. Натомість в судовому засіданні встановлено, що повідомлення про підозру по кримінальному провадженні нікому не вручалося та слідством ще не зібрано достатньо доказів для такого повідомлення, в тому числі і ОСОБА_3 ..

В матеріалах клопотання відсутні обґрунтування, відношення майна, на яке необхідно накласти арешт, до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та необхідність, підстави накладення арешту на дане майно, оскільки, як зазначено вище, цивільний позов про відшкодування шкоди по кримінальному провадженню не заявлявся та підозра нікому не повідомлялася. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, майно на яке заявник просить слідчого суддю накласти арешт не визнано по кримінальному провадженні речовим доказом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що заявником не доведено необхідності такого арешту з посиланням на належні, допустимі докази, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, є передчасним, необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Люлика Романа Івановича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0001259 внесеного до ЄРДР 13.06.2019 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя