КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000017, яка полягає у нерозгляді клопотання, повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_5 про проведення процесуальних та слідчих дій у строки, визначені ст. 220 даного Кодексу, та з урахуванням положень ст. 28 КПК України, призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, а, окрім того, апелянт вважає, що слідчий суддя фактично самоусунувся від здійснення покладеного на нього обов`язку по здійсненню судочинства, оскільки подану скаргу не розглянув відповідно до вимог закону.
Апелянт акцентує увагу на тому, що його не було повідомлено про час і місце засідання. У порушення вимог ч. 5 ст. 304 КПК України місцевий суд до цього часу взагалі не направив оскаржувану ухвалу, а відповідно до даних ЄДРСР станом на 14 грудня 2020 року місцевим судом оскаржуване рішення ще не оприлюднене. Про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався лише 11 грудня 2020 року, коли отримав її електронною поштою, а відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.
Щодо незаконності ухвали ОСОБА_5 зазначає, що до поданої ним до слідчого судді скарги був долучений витяг з ЄРДР, де зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11 лютого 2019 року за № 0000017 здійснювалося Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві, де і здійснюється в даний час, а відтак, на думку апелянта, твердження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва про те, що, принаймні, з серпня 2020 року, провадження підслідне Деснянське УП ГУ НП в м. Києві, є нічим не підтвердженим припущенням, яке не ґрунтується на жодних належних та допустимих доказах
Апелянт просить апеляційний суд врахувати, що у жовтні-листопаді 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва по даній справі вже розглядались його скарги на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, і судом встановлювалось (станом на листопад 2020 року) що справа підсудна Дніпровському суду м. Києва.
ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказав про те, що він є потерпілим у кримінальному провадженню № 0000017 від 11 лютого 2019 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, був допитаний в якості потерпілого. Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається без повідомлення інших осіб. В ході досудового розслідування встановлені ризики того, що з майном, яке являється предметом вчинення кримінального правопорушення (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ) можуть вчинятись дії з його подальшого відчуження третім особам, тому доцільно розглядати дане клопотання без повідомлення власників майна. В ході кримінального провадження йому стали відомі чисельні факти протиправної діяльності з боку старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017, у т.ч. - участь у протиправному, шляхом підроблення документів, викраденні квартири АДРЕСА_1 , що, нібито, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 .
Апелянт вказує на те, що він звернувся до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві з письмовим клопотанням (у порядку ст. 110, 220 КПК України) про проведення слідчих/процесуальних дій, проте, його клопотання слідчим було проігноровано, а тому, у зв`язку з бездіяльністю слідчого він у передбачений законом строк та порядку звернувся зі скаргою до Дніпровського районного суду м. Києва.

ОСОБА_5 та прокурор Київської місцевої прокуратури № 4, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися.
ОСОБА_5 направив до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення та клопотання про проведення судового засідання у його відсутність.
З огляду на викладене, враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Щодо строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Проте, згідно з положеннями ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді постановлена без виклику ОСОБА_5 , а, окрім того, матеріали справи не містять будь-яких даних про отримання апелянтом копії ухвали, на яку подана апеляційна скарга, а, відтак, доводи апелянта про те, що йому стало відомо про наявність вказаної ухвали 11 грудня 2020 року, матеріалами справи не спростовані.
Апеляційна скарга, згідно з інформації, яка наявна на офіційному сайті «Укрпошта», подана поштовим відправленням 14 грудня 2020 року (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=719).
За таких обставин, на думку колегії суддів, апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, то, на переконання колегії суддів, такі доводи є необґрунтованими.

Відповідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України подав до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному 11 лютого 2019 року до ЄРДР за № 0000017 (ас. 1-2).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11 лютого 2019 року за № 0000017, повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що вказана скарга не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки підслідність кримінального провадження № 0000017 визначеного за Деснянським УП ГУ НП в м. Києві.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, з огляду на таке.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.
Статтями 303, 304 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.
Разом з тим, прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначені норми закону не містять.
За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Виходячи із системного аналізу положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

З матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 встановлено, що станом на час подання ним скарги до слідчого судді на бездіяльність слідчого та прийняття оскаржуваного судового рішення, досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні вже не здійснювалось Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві. Більш того, відповідно до наявної у матеріалах судового провадження копії постанови про закриття кримінального провадження, саме слідчим Деснянського УП ГУ НП у м. Києві 16 серпня 2020 року винесена вказана постанова (ас. 6-7).

Вказаними обставинами спростовуються доводи апеляційної скарги про помилковість висновку слідчого судді про те, що принаймні з серпня 2020 року кримінальне провадження перебувало у провадженні Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, висновок слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000017 від 11 лютого 2019 року не підлягала розгляду у Дніпровському районному суді м. Києва є обґрунтованим, оскільки орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржувалась ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З огляду на те, що подана ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України скарга на бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді його клопотання у кримінальному провадженні № 0000017 від 11 лютого 2019 року, не підлягає розгляду Дніпровським районним судом м. Києва, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про повернення скарги особі, яка її подала.

Доводи ОСОБА_5 , викладені як в апеляційній скарзі, так і у письмових поясненнях до апеляційного суду, про те, що слідчі судді Дніпровського районного суду м. Києва в грудні 2020 року та у січні 2021 року розглядали його скарги, подані у порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, по нерозгляду слідчим клопотань у даному кримінальному провадженні, і у них не виникало жодних питань або сумнівів щодо підсудності відповідних скарг, не може слугувати підставою для висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 9 грудня 2020 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки додана до апеляційної скарги копія витягу з ЄРДР за 16 вересня 2019 року (ас. 16) та посилання на ухвали слідчих суддів Дніпровського районного суду м. Києва, постановлених протягом червня-грудня 2020 року та у січні 2021 року, не спростовують того факту, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні станом на серпень 2020 року здійснювалось Деснянським УП ГУ НП у м. Києві, що підтверджується відповідною копією постанови про закриття вказаного кримінального провадження слідчим Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.
Будь-яких доказів, які б стверджували зворотнє, матеріали справи не містять. як і не надано таких доказів ОСОБА_5 на спростування вказаних об

Окрім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про порушення слідчим суддею процесуального закону, а саме, не повідомлення його про день та час засідання.
Так зі змісту оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчим суддею скарга ОСОБА_5 по суті не розглядалась. Рішення слідчим суддею про повернення скарги ОСОБА_5 прийняте на стадії перевірки відповідності вказаної скарги вимогам ст. 303-304 КПК України, за результатами якої, встановивши обставини, які виключають можливість розгляду такої скарги у Дніпровському районному суді м. Києва, слідчим суддею за скаргою прийняте рішення відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, без виклику сторін та проведення судового розгляду.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року, оскільки ухвала слідчого судді є законною, мотивованою та обґрунтованою, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2020 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11 лютого 2019 року за № 0000017, повернуто особі, яка її подала, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3