Справа № 168/560/20
Провадження № 1-кп/168/70/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в смт.Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кримне Старовижівського району, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, не судимого,

за ч.1 ст. 263 КК України, ч.2 ст. 15 ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 04.05.2020 р., в житловому будинку по АДРЕСА_2 за місцем свого проживання до 04.05.2020р., без передбаченого законом дозволузберігаввибухові речовини, а саме дві металеві банки із вибуховою речовиною (порохом) загальною масою 696 г, які в подальшому близько 17.30 год. 04.05.2020 р. помістив у білий поліетиленовий пакет та діючи з прямими умислом збуту вибухової речовини, розуміючи протиправний характер своїх дій без передбаченого законом дозволутранспортував (переніс) на площу Миру в смт. Стара Вижівка, де мав намір продати, однак був помічений працівниками поліції.
Крім того, ОСОБА_4 з метою збуту вибухових речовин (пороху) близько 11:00 год., 04.05.2020 р., перебуваючив житловому будинку за вказаною вище адресою за допомогою мобільного телефону, усвідомлюючи, що він немає передбаченого законом дозволу на продаж вибухових речовин, умисно розмістив на Інтернет-сайті соціальної мережі «ФЕЙСБУК»оголошення про збут вибухової речовини (пороху), зазначивши свій контактний номер телефону НОМЕР_1 . З метою збуту, близько 17.30 год. 04.05.2020 р., переніс вказану вибухову речовину на площу Миру в смт. Стара Вижівка та мав намір продати.Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені працівниками Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області, які виявили та вилучили дві металеві банки із вибуховою речовиною (порохом) загальною масою 696 г.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав. Дав показання про те, що з ним в смт. Стара Вижівка проживає тесть, який потребує постійного догляду за станом здоров`я. Він шукав кошти на лікування тестя та знайшов на горищі будинку тестя, що в с.Яревище дві банки з написом «Порох». Вирішив продати цей порох, щоб отримати кошти для лікування тестя. Вказаний порох перевіз з с.Яревище додому в смт. Стара Вижівка та поклав на полицю в гаражі. На наступний після того, як знайшов порох, подав оголошення на своїй сторінці в інтернет - мережі «Фейсбук» про те, що продає порох та вказав свій номер мольного телефону. До нього в той же день зателефонували з пропозицією купити порох. Він згідно з домовленістю приїхав до магазину «Наш край», привіз порох в поліетиленовому пакеті, показав банки з порохом двом чоловікам, після чого вони пред`явили йому посвідчення працівників поліції та викликали слідчого, який зафіксував усе. Коштів йому за купівлю пороху не давали, порох не продав. Повідомив, що не є власником зброї, дозволів на її носіння чи зберігання не має. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, призначити йому покарання в виді штрафу.
Факт вчинення обвинуваченим вказаних злочинів, крім визнання обвинуваченим вини, підтверджується такими доказами, зокрема:
- показаннями в судовому свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили, що є працівниками поліції, здійснювали моніторинг новин в мережі Інтернет, виявили оголошення на сторінці мережі «Фейсбук» від імені ОСОБА_8 про те, що він продає порох. Зателефонували на вказаний в оголошенні номер мобільного телефону та домовились про купівлю за 500 грн. пороху і про зустріч біля магазину «Наш край». В зазначений час обвинувачений приїхав велосипедом, привіз в поліетиленовому пакеті дві банки з порохом, показав банки з порохом, після чого вони пред`явили службові посвідчення і викликали СОГ, запросили понятих, після чого слідчий провів огляд місця події;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який був присутній як понятий під час огляду місця події і вилучення в ОСОБА_4 двох банок з написом «Порох», при цьому останній розповідав, що взяв цей порох вдома;
- протоколом огляду місця події від 04.05.2020 р., згідно з яким в ході огляду місця події, а саме: площа Миру в смт.Стара Вижівка, в ОСОБА_4 виявлено та вилучено 2 банки з порохом, які поміщені в спецпакети № 4319950 і № 4319942 та 19 гільз до мисливських патронів з ілюстративною таблицею та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;
- протоколом огляду речей, згідно з яким в спецпакеті № 4319950 і № 4319942 знаходяться дві банки з сипучою речовиною схожою на порох;
- протоколом огляду речей (сайту Інтернет видань) від 04.05.2020 р., згідно з яким в ході огляду веб-сайту «m.facebook.com/groups», виявлено розміщення інформації про продаж пороху «Сокол» особою на ім`я « ОСОБА_10 », зазначено номер телефону НОМЕР_1 ; - постановами від 04.05.2020 р. про визнання речовими доказами вилучених в ОСОБА_4 двох металевих банок зі сипучою речовиною, зовні схожою на порох, та 19 гільз до мисливських патронів;
- висновком вибухо-технічної експертизи, згідно з яким вилучені в ОСОБА_11 та надані на експертизу речовини сіро-зеленого кольору є вибуховими речовинами метальної дії промислового виробництва нітроцелюлозний порох (одноосновний) масою 3,217 г та 5,573 г;
- довідками від 05.05.2020 р. № 2321/67/01-2020 і №2322/67/01-2020 р. про те, що ОСОБА_4 не є власником нарізної вогнепальної зброї, дозвіл на право придбання, зберігання і використання мисливської зброї чи дозвіл на зберігання зброї без права полювання не видавався; не є власником нарізної вогнепальної зброї чи будь якої іншої зброї, дозвіл на право придбання, зберігання і використання мисливської зброї чи дозвіл на зберігання зброї без права полювання не видавався;
Згідно з витягом з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000113 від 04.05.2020 р. внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 вказаних правопорушень, а саме: 04.05.2020 р. - ч.1 ст. 263 КК, та 24.06.2020 р. за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 263 КК.
Згідно з рапортом від 04.05.2020 р. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, 04.05.2020 р. о 17.33 год. в смт. Стара Вижівка по площі Миру в невідомої особи виявлено вибухонебезпечну речовину, яку він мав намір продавати.
Надані суду докази є належними і допустимими і узгоджуються між собою.
Доводи сторони захисту про те, що на відеозаписі фіксації огляду місця події година початку та завершення проведення такого огляду не співпадає з годинами, які вказані слідчим в протоколі, є безпідставними та повністю спростовані під час перегляду і дослідження даного доказу судом. Зауваження сторони захисту про те, що до даного протоколу не надано оригіналу відеозапису та не представлено технічного носія, на який проводилась вказана відео фіксація, жодним чином впливають на належність чи допустимість вказаного доказу. Обвинувачений не заперечив фактів та обставин, які зафіксовані на відео. У ході дослідження даного доказу порушень при складенні протоколу огляду місця події судом не встановлено.
Зауваження сторони захисту про те, що відомості про вказане правопорушення до ЄРДР і в журналі ЄО були внесені за рапортом працівника поліції ОСОБА_12 не впливають на висновок суду щодо дотримання порядку реєстрації вчиненого злочину, і як наслідок на належність і допустимість доказів в справі.
Зауваження сторони захисту про те, що в протоколі огляду речей від 04.05.2020 р. неправильно вказано спосіб, яким заклеєно пакет № 4319942, а саме липкою стрічкою, в той час як в протоколі огляду вказаний інший спосіб пакування, є несуттєвими, такі неточності не впливають на належність і допустимість вказаного доказу. Факт запечатування вказаних речей повністю відображений на відеозаписі до протоколу огляду місця події. Факт знаходження пороху в оглянутих банках визнається учасниками провадження.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України, та ч.1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу і вчинив зберігання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який не працює, на обліках в нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, його вік, характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, та вважає, що доцільним є обрати обвинуваченому покарання в межах санкції статей Кримінального кодексу України, які передбачають відповідальність за вчинені ним злочини, і яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, запобігання новим кримінальним правопорушенням.
Враховуючи характер і тяжкість вчинених злочинів, один з яких є незавершеним злочином, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи обставини злочину, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Доводи сторони захисту щодо застосування ст. 69 КК України не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

При аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Пом`якшуючі обставини чи їх сукупність мають бути в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.
Сторона провадження, посилаючись на можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК, зобов`язана не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.
У цій справі захисник посилається та те, що злочин не був доведений до кінця, і суттєвих наслідків дій обвинуваченого не настало, обвинувачений визнав вину, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох дітей, є годувальником сім`ї, і для того, щоб заробляти гроші повинен їздити на роботу в межах України, а обмеження в частині пересування територією країни не сприятиме можливості працювати та утримувати сім`ю. Тому просить призначити покарання у виді штрафу.
Однак сторона захисту жодним чином не обґрунтувала, яким є зв`язок цих обставин із вчиненими злочиноами і чому вони істотно знизили їх тяжкість. Тому підстав для застосування ст. 69 КК при призначенні покарання обвинуваченому немає.
Додатково слід зазначити, що позитивна характеристика за місцем проживання та наявність неповнолітніх дітей є обставиною, що характеризує особу, а не підставою для застосування ст. 69 КК. Те, що один із злочинів не був доведений до кінця, і суттєвих наслідків дій обвинуваченого не настало, а обвинувачений визнав вину, розкаявся у вчиненому є підставою для обрання покарання у розмірі наближеному до мінімальної межі санкції статей КК, за яким він обвинувачується та застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України.
Доказів того, що обвинувачений є єдиним годувальником своєї сім`ї суду не надано і на висновок суду не впливає. Щодо доводів про обмеження пересування обвинуваченого, то застосування до нього покарання в виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК, та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК, таких як: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання жодним чином не впливає і не обмежує обвинуваченого в праві працювати, в тому числі за межами населеного пункту, в якому він проживає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК.
Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України слід конфіскувати в дохід держави предмет кримінального правопорушення, а саме: дві металеві банки з порохом.
Витрати за проведення експертизи на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст.368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України та ч.2 ст. 15 ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст.263 КК України - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1307 (тисячу триста сім) грн. 60 коп.
Речові докази:
-19 гільз до мисливських патронів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Старовижівського ВП знищити;
-дві банки із сипучою речовиною зовні схожою на порох, які поміщені в спец.пакети № 4319958 і № 4228071, відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України - конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1