Справа № 943/1837/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1177/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника ТзОВ «Лібос» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року,

з участю представника ТзОВ «Лібос» адвоката ОСОБА_6 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 і накладено арешт на автомобіль марки «УРАЛ» номерний знак НОМЕР_1 та самовільно зрізані колоди дерев породи «сосна» в кількості 45 штук, довжиною 5,5 м, які знаходяться на кузові вказаного автомобіля, що були виявлені та вилучені під час огляду місця події 02 жовтня 2020 року в с. Тур`я, Буського району, Львівської області, шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.
В апеляційній скарзі представник ТзОВ «Лібос» адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі формально наводить мотиви та аргументи органу досудового слідства про необхідність арешту майна, не навівши жодного аргументу такого твердження.
Зазначає, що орган досудового слідства та слідчий суддя, який розглядав клопотання слідчого про арешт майна, не дотримались норм КПК України і не повідомляли ТзОВ «Лібос» про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні та копії судових рішень не направили.
Акцентує, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
Наголошує, що арешт накладено на майно, яке взагалі не є предметом кримінального правопорушення і яке належить ТзОВ «Лібос» на законних підставах.
Також звертає увагу на те, що органом досудового розслідування проведено огляд місця події під час якого виявлено деревину в кузові автомобіля, який розташовувався на території відкритої площадки в с. Тур`я, Буського району, Львівської області без ухвали слідчого судді.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000251 від 02 жовтня 2020 року.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника ТзОВ «Лібос» адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судової справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, відомості про яке 02 жовтня 2020 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 у зв`язку з тим, що 01 жовтня 2020 року о 23.20 год. в селі Тур`я, Буського району, Львівської області, на польовій дорозі на території колишнього колгоспу, виявлено автомобіль марки «УРАЛ» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , на кузові якого знаходяться самовільно зрізані колоди дерев породи «сосна» в кількості 45 штук довжиною 5,5 метра. без чіпів чи інших маркувань.
В клопотанні, яке задоволено слідчим суддею, заступник начальника слідчого відділу покликався на необхідність накладення арешту на вище перелічене майно, з метою забезпечення його збереження, оскільки таке може бути використано як доказ факту вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів звертає увагу на те, що представник органу досудового розслідування, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення його збереження, оскільки таке може бути використано як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, проте не довів необхідність такого арешту, з урахуванням відсутності у матеріалах провадження постанови про визнання майна речовим доказом, що є необхідною умовою при накладенні арешту з метою зазначеною у клопотанні.
Наведене, на думку колегії суддів, свідчить про передчасність клопотання про арешт майна і приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу представника ТзОВ «Лібос» адвоката ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року про арешт майна скасувати.

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль марки «УРАЛ» номерний знак НОМЕР_1 та 45 колод дерев породи «сосна», довжиною 5,5 м відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4