Справа № 944/3389/20
Провадження №1-кп/944/938/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року за № 0000702, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залужжя Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, не працює, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у сім`ї щодо своєї матері ОСОБА_5 , близько 07 год 00 хв 08 липня 2020 року, перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, систематично, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів неповаги до існуючих норм співжиття на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , що проявилося у словесних образах нецензурними словами та погрозою фізичної розправи, криками, що в результаті призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 126-1 Кримінального кодексу України як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладу здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив суду, що справді, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв дане кримінальне правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт домашнього насильства відносно неї за вказаних в обвинувальному акті обставин. Також вказала, що пробачила сина, претензій матеріального чи морального характеру до нього не має.
Обвинувачений, прокурор та потерпіла в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілої та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті 126-1 Кримінального кодексу України.
Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, досудову доповідь, складену органом з питань пробації, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1