Справа № 643/573/21
Провадження № 1-кс/643/287/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002148 від 10.09.2018 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України на порушення прав підозрюваного та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою на порушення прав ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002148 від 10.09.2018 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України, захисником якого він є.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 перебуває в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Харківській області (далі ІТТ), що розташований по вул. Івана Камишева, буд. 35, тобто на території, на яку розповсюджується юрисдикція Московського районного суду м. Харкова.

Не дивлячись на те, що строки тримання ОСОБА_4 під вартою продовжено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова до 14.02.2021, утримання підозрюваного саме в ІТТ, а не в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (далі СІЗО), порушує права останнього та діюче законодавство, а саме норми Закону України «Про попереднє ув`язнення», «Правила внутрішнього розпорядку в Ізоляторах тимчасового триманні органів внутрішніх справ України» тощо.

Положення даних нормативних актів допускають переведення ув`язнених з СІЗО до ІТТ під час досудового розслідування з метою проведення слідчих дій, проте жодних слідчих дій з ОСОБА_4 не проводиться, натомість останній утримується в ІТТ з 11.01.2021 з єдиною метою примушення до найскорішого виконання вимог ст. 290 КПК України, тобто ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Скаржник, посилаючись на загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини (ст. 206 КПК України), просить визнати протиправним та безпідставним тримання ОСОБА_4 в ІТТ з 11.01.2021 по теперішній час та зобов`язати слідчого, який здійснює розслідування кримінального провадження, негайно перевести ОСОБА_5 з ІТТ до СІЗО.

В суді ОСОБА_3 підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.

Від старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність та заперечення на скаргу, в яких остання зазначила, що переведення ОСОБА_4 та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні до ІТТ викликано позицію саме останніх, які наголошували, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в умовах СІЗО затягується через умови та порядок роботи даної установи: довгий процес потрапляння слідчого до СІЗО, розпорядок дня, який не дозволяє ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в обідній час та час для прогулянок, а також у святкові й вихідні дні, передбачає необхідність завчасного, близько 16:30, завершення процедури ознайомлення тощо.

Саме з метою недопущення порушень прав ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчим прийнято рішення про переведення їх до ІТТ, про що останні були повідомлені.

Таким чином, 11.01.2021 підозрювані переведені з СІЗО до ІТТ, що передбачено ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», де здійснюється їх щоденне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Будь-які порушення норм закону та прав підозрюваних відсутні.

Прокурор до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідь на запит слідчого судді до Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Харківській області щодо надання документів про час та підстави тримання ОСОБА_4 в ІТТ, скерований на офіційну адресу електронної пошти установи, до суду на момент розгляду скарги не надійшла. Слідчим суддею, з урахуванням думки скаржника, прийнято рішення про розгляд скарги на підставі наявних документів.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність її часткового задоволення з погляду на наступне: старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002148 від 10.09.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України.

Стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2020 останньому строк тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжено до 14.02.2021.

Частина 1 ст. 206 КПК України передбачає, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Як вбачається із скарги та не заперечується слідчим, саме за рішенням останньої ОСОБА_4 11.01.2021 переведений з СІЗО до ІТТ, де і перебуває на момент розгляду скарги. Переведення ОСОБА_4 з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до ІТТ викликано, як зазначає слідчий, бажанням підозрюваного мати більше часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тоді як в умовах СІЗО даний час обмежений, що пов`язано з розпорядком дня, умовами утримання ув`язнених тощо.

Разом з тим захисник ОСОБА_4 категорично заперечує, що підставою для переведення підозрюваного з СІЗО до ІТТ була ініціатива ОСОБА_4 . Відповідних заяв чи клопотань ОСОБА_4 слідчому судді не надано.

Категорії осіб, які можуть утримуватись в ІТТ, строки та підстави їх тримання перелічені в п. 2.1. другого розділу «Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішній справ України».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Тобто, особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, мають утримуватись у слідчих ізоляторах і лише в окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, такі особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Під слідчими (розшуковими) діями, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України, розуміють дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Перелік конкретних слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій міститься у главах 20, 21 розділу III «Досудове розслідування» КПК України.

Під процесуальними діями слід розуміти усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, які вчиняються уповноваженими на те особами при здійсненні досудового розслідування.
Аналіз даних норм дає підстави стверджувати, що всі слідчі дії є процесуальними, проте не всі процесуальні дії, до яких, безсумнівно, відноситься відкриття матеріалів іншій стороні (повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування), є слідчими (розшуковими) діями.
З погляду на це можна дійти висновку, що викладені вище положення Закону України «Про попереднє ув`язнення» та «Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішній справ України» не передбачають підстав перебування в ізоляторах тимчасового тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, з метою проведення процесуальних дій, які не відносяться до слідчих (розшукових) дій.

За вказаних умов слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, має бути зобов`язаний здійснити дії на забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою, щодо місця утримання такої особи, так як саме за рішенням слідчого ОСОБА_4 переведено з СІЗО до ІТТ.

Підстав визнавати протиправним та безпідставним тримання підозрюваного ОСОБА_4 в ІТТ в період з 11.01.2021 до теперішнього часу слідчий суддя не знаходить, так як в діях вповноважених осіб ІТТ з приводу утримання ОСОБА_5 не вбачається жодних порушень. Тримання підозрюваного в ІТТ здійснюється на законних підставах, а саме наявна ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та рішення (розпорядження) слідчого про переведення останнього з СІЗО до ІТТ.

Разом з тим вказані обставини не спростовують факту порушення прав підозрюваного на теперішній час та необхідності їх поновлення шляхом зобов`язання вповноваженої службової особи (слідчого) вчинити певні дії.

З погляду на вищевикладене скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 206, 309, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002148 від 10.09.2018 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України на порушення прав підозрюваного та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 забезпечити додержання прав ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002148 від 10.09.2018 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України, шляхом організації його негайного переведення з Ізолятора тимчасового утримання № 1 ГУНП в Харківській області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 22.01.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1