У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, у якій зазначає, що 30.09.2019 року прокуратурою Закарпатської області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000106, мотивами для винесення якої зазначено те, що в ході досудового розслідування доказів нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не знайдено, а працівники поліції категорично заперечили застосування насильства щодо вказаних осіб. В той же час у справі наявні докази перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у приміщенні райвідділу поліції у період 07-10 лютого 2017 року, їх скарги на побиття працівниками поліції, встановлення лікарями тілесних ушкоджень у вигляді гематоми на сідничній ділянці зліва у ОСОБА_4 , гематоми у ділянці правого передпліччя у ОСОБА_6 ,, гематоми у ОСОБА_5 .
Заявник зазначає, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим не спростовано доводів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про нанесення їм тілесних ушкоджень, не встановлено ким, коли і за яких обставин ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було нанесено тілесні ушкодження, якщо це зробили не працівники поліції, не спростовано факт перебування ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в райвідділку поліції, не встановлено мету нанесення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (а це був допит і катування було необхідним для підписання протоколів), не витребувані протоколи допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як свідків та підозрюваних 18.12.2017 року, не витребувано інформації з лікарні, ДУ УВП № 9, про те чи скаржилась ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на тілесні ушкодження, не допитано лікарів, які оглядали ОСОБА_6 ,, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не проведено слідчий експеримент для відтворення обставин катування ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не надано будь-яких логічних пояснень походження тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не враховано расовий мотив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виключно за ознакою їх ромської (циганської) народності, не допитано ОСОБА_8 , який був очевидцем подій, не проведено процедуру впізнання працівників поліції з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для встановлення кола осіб причетних до катування, не проведено одночасний перехресний допит ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з одного боку та працівників поліції з іншого. А тому з огляду на неповноту і необ`єктивність досудового слідства просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000106.
Також адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про поновлення строків на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження у якій заявник вказує, що 26.12.2019 року ним в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було подано скаргу в порядку ст.. 303 КПК України. Однак, суд ухвалою від 07.04.2020 року залишив вказану скаргу без розгляду. Заявник посилається на те, що про час та місце розгляду справи він жодного повідомлення не отримував, так само не отримував ні він, ні особи в інтересах яких він звертався до суду ухвалу суду від 07.04.2020 року, і лише при ознайомленні з матеріалами справи він дізнався про наявність вказаної ухвали. А тому просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги поважними і поновити строки на подання скарги на постанову від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000106.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, у якій просив скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як встановлено в судовому засіданні, 30.09.2019 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000106 від 29.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.
По справі встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 в межах визначеного ч.1 ст. 304 КПК України, строку подано скаргу про оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000106, яка згідно ухвали від 07.04.2020 року залишена без розгляду та заявником заперечується отримання повідомлень про виклик до суду та копії ухвали, тому суд з метою недопущення порушення прав учасників кримінального провадження вважає, що адвокату ОСОБА_3 слід поновити строк на оскарження даної постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Однак, як вбачається із матеріалів справи у ході проведеного органом досудового розслідування не було вжито всіх заходів для повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не з`ясовано питання, на які посилається заявник.
Так, в ході досудового розслідування не було проведено одночасного допиту ОСОБА_6 ,, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і працівників поліції, які проводили слідчі та оперативно-розшукові заходи у відношенні до потерпілих, не витребувано інформації з медзакладу, ДУ УВП № 9 про те чи скаржилась ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на тілесні ушкодження, не допитано лікарів, які оглядали ОСОБА_6 ,, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в Ужгородській районній лікарні, не допитано очевидця подій ОСОБА_10 , а також таких слідчих дій як пред"явлення для впізнання з потерпілими та слідчого експерименту з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що при проведенні досудового розслідування не вчинено необхідних слідчих дій для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000106 від 29.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України скасувати.

Слідчому провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000106 від 29.05.2017 року - з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1