Справа № 467/814/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000238 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Михайлівка, Флорештського району, республіки Молдова, молдованина, громадянина України, освіта среденя технічна, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 21.12.2004 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17.02.2009 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 209 до 2 років 10 місяців позбавлення волі;

- 10.07.2012 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. звільнений 08.09. 2017 року з Львівської ВК № 48,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 20 червня 2020 року близько 22 години 00 хвилин, точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_4 знаходячись в с. Новокрасне, Арбузинського району, Миколаївської області, з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив незаконно проникнути на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи умисно, ОСОБА_4 самовільно, тобто не маючи відповідного дозволу володільця, через відчинену хвіртку незаконно проник на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого через вхідні двері за допомогою ключа відімкнув навісний замок та незаконно проник до будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон "ZTA Blade A5 2019" чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з S/N: НОМЕР_3 , з батареєю чорного кольору "ZTA" вартістю 933 грн. 33 коп., з флеш картою SanDisk 1- GB вартістю 38 грн. 33 коп., та мобільний телефон "bravis A 501 BRIGHT" білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з S/N: НОМЕР_6 з батареєю білого кольору "bravis" вартістю 813 грн. 33 коп., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1784 грн. 99 коп.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав суду, що дійсно вночі 20 червня 2020 року він через відчинену хвіртку, без дозволу володільця, незаконно проник на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . За допомогою ключа, який мав у себе. оскільки раніше проживав у цивільному шлюбі із потерпілою, відімкнув навісний замок вхідних дверей, та проник до будинку, звідки викрав мобільний телефон "ZTA Blade A5 2019" чорного кольору з флеш картою та мобільний телефон "bravis A 501 BRIGHT" білого кольору з батареєю білого кольору "bravis". Із вартістю вдвох викрадених мобільних телефонів згоден. У вчиненому розкаявся та готовий нести покарання за вчинений ним злочин.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду (а.с. 22).

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодилися з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинувачених та призначення їм покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднае з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно положенням частини 1 статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, як визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд бере до уваги те, що він скоїв злочин, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини, в тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не одружений, має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в ДУ "Центр пробації" не перебуває, особливості й обставини вчинення правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, ставлення до вчиненого, думку потерпілої щодо призначення міри покарання та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України в умовах контролю за його поведінкою згідно ст. 76 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Зміна кримінального мислення".

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1307 (одну тисячу триста сім) грн. 60 коп.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон "ZTA Blade A5 2019" чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з S/N: НОМЕР_3 , з батареєю чорного кольору "ZTA" та з флеш картою SanDisk 1- GB, що поміщено до пакету № 1;

- мобільний телефон "bravis A 501 BRIGHT" білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з S/N: НОМЕР_6 з батареєю білого кольору "bravis", що поміщено до пакету № 1, що передані до кімнати зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1