Справа № 206/3727/20
Провадження № 1-кп/206/296/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000638 від 05.08.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.09.2005 Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;

- 17.07.2012 Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком

на 2 роки;

- 20.02.2013 Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці;

- 25.02.2020 Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 80 годин;

- 13.05.2020 Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст.ст.71,72 КК України до позбавлення волі строком

на 2 роки 5 днів ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 04.08.2020 близько 17 годині 00 хвилин

ОСОБА_6 , проходячи біля будинку №5 по вул. Агнії Барто у м. Дніпро, зустрів раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_7 . В ході спілкування з ОСОБА_7 в руках у останнього ОСОБА_6 побачив мобільний телефон марки "Prestigio 5044 DUO", чорного кольору,

IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, а саме: мобільного телефону марки "Prestigio 5044 DUO", чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

У цей же день, тобто 04.08.2020, близько 17 годині 05 хвилин,

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, під надуманим приводом необхідності дзвінка попрохав у ОСОБА_7 належний йому на праві власності мобільний телефон марки "Prestigio 5044 DUO", чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

У свою чергу ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки "Prestigio 5044 DUO", чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_7 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру повертати його власнику, разом з чужим майном зник з місця скоєння злочину, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2791/20 від 10.08.2020 вартість викраденого майна становить 1585 гривень

00 копійок.

08.09.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2020 та остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, та його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, за які слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 08.09.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту, частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 витрати за проведення судової експертизи, оформлену висновком експерта від 10.08.2020 року № 2791/20 в розмірі 300 гривень.

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту під заставу від 08.08.2020 та СД-диск, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон «марки "Prestigio 5044 DUO», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити йому за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1