Справа № 464/3123/20
пр.№ 1-кп/464/57/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2021 року

Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000929 від 27.05.2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Горбків Сокальського району Львівської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 26.05.2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_8 , від чого останній упав на землю, заподіявши потерпілому садно в ділянці носа, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що не було небезпечним для життя в момент заподіяння, після чого ОСОБА_3 одразу наніс два удари своїм кулаком в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяв останньому синець на верхній повіці правого ока та садно на нижній губі зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке не було небезпечним на момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та зазначив, що між його сім`єю та сім`єю потерпілого тривалий час є неприязні відносини, зокрема потерпілий ОСОБА_8 курить вдома і через це в його квартирі також чути димом сигарет, у зв`язку з чим він та його дружина неодноразово робили потерпілому ОСОБА_8 зауваження. Окрім цього, потерпілий ОСОБА_8 звинувачував його дружину в тому, що вона пошкодила його автомобіль. 26.05.2020 року близько 18 год. через те, що його син кілька разів проїхався по квартирі на роликах, до його квартири прийшли потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із претензіями. В ході даного конфлікту ОСОБА_8 ображав його дружину та його, почав лізти битись, зокрема ОСОБА_8 схватив його за ноги, а ОСОБА_9 вдарив кулаком ззаду. Ствердив, що не бив потерпілих, а лише відштовхував їх від себе.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_10 07.07.2020 року подав клопотання щодо закриття кримінального провадження, відповідно до якого просив визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Вважає, що дії ОСОБА_3 повинні бути розцінені як такі, що вчиненні в стані уявної оборони.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вина у скоєнні вищезазначеного діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю таких досліджених в судовому засіданні доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що між ним та обвинуваченим тривалий час існує конфлікт, зокрема дружина ОСОБА_3 поцарапала йому його автомобіль. Окрім цього між ними постійно виникають сварки через те, що він вдома курить сигарети і ОСОБА_3 , який проживає поверхом вище, постійно скаржиться на запах диму від сигарет в його квартирі. Щодо вчинення ОСОБА_3 відносно нього неправомірних дій, зазначив, що 26.05.2020 року близько 18 год., прийшовши після роботи додому, хотів відпочити, однак діти ОСОБА_3 дуже шуміли, чим заважали йому відпочити. Піднявшись поверхом вище до квартири ОСОБА_3 із зауваженнями щодо порушення тиші, вибігли ОСОБА_3 з дружиною та між ним і ОСОБА_3 почався словесний конфлікт в ході якого останній наніс йому удар в область носа від якого він впав. В подальшому до них піднявся його син - ОСОБА_9 з криками, щоб ОСОБА_3 не рухав батька, однак останній після цього наніс удар і сину.
Потерпілий ОСОБА_9 , який є сином ОСОБА_8 , вказав, що 26.05.2020 року близько 18 год, піднявшись на 2 поверх в під`їзді за місцем його проживання, оскільки почув як його батько говорить в під`їзді на підвищених тонах, побачив як сусід ОСОБА_3 вдарив його батька кулаком в лице, а вподальшому і йому наніс два удари в область обличчя. Після зазначеного конфлікту він з батьком спустились до себе в квартиру, де по дорозі зустріли сусідку ОСОБА_11 , і викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілих, зокрема проживає на першому поверсі в одному під`їзді, зазначила, що 26.05.2020 року близько 18 год. почула шум у під`їзді. Вийшовши з квартири, побачила як з другого поверху спускались ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які сказали їй, що їх побив сусід ОСОБА_3 . У потерпілого ОСОБА_8 пізніше на вулиці помітила розсічення біля яноса, а у ОСОБА_9 була розбита губа.
Свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_8 та відповідно матір`ю потерпілого ОСОБА_9 зазначила, що проживає з чоловіком та сином в квартирі АДРЕСА_4 . Обвинувачений ОСОБА_3 є їхнім сусідом, зокрема проживає в тому ж самому будинку поверхом вище. Між їхніми сім`ями тривалий час є неприязні стосунки. 26.05.2020 року в квартирі сусіда цілий день був шум і її чоловік, прийшовши після роботи ввечері додому, пішов до сусіда ОСОБА_3 попросити бути тихіше. Через деякий час, через шум у під`їзді, вслід за батьком піднявся також син. По приходу додому чоловік і син були побитими сусідом, через що вона викликала швидку.
Згідно висновку експерта №736 від 28.05.2020 року у ОСОБА_9 виявлені синець на верхній повіці правого ока, садно на нижній губі зліва, які утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від ударів кулаком 26.05.2020 року, не були небезпечними для життя в момент спричинення та відносяться до легкого тілесного ушкодження. (а.с.п. 42)
Згідно висновку експерта № 735 від 28.05.2020 року у ОСОБА_8 виявлене садно в ділянці носа, яке утворилось від дії тупого предмета з обмеженою, поверхнею, могло виникнути 26.05.2020 року, не було небезпечним для життя в момент спричинення та відноситься до легкого тілесного ушкодження. (а.с.п. 43)
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 28.05.2020 року, ОСОБА_3 відмовився проходити судово-медичну експертизу у зв`язку відсутністю у нього тілесних ушкоджень. (а.с.п. 44)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2020 року за участю потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , відповідно до якого останні розповідали та показували події, які відбулись 26.05.2020 року (а.с.п. 54-57)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2020 року за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого остання розповіла та показувала події, які відбулись 26.05.2020 року (а.с.п. 49-52, 54)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якого останній розповів та показував події, які відбулись 26.05.2020 року (а.с.п. 58-62)
Дослідженим під час судового розгляду відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які приїхали на виклик, відповідно до якого потерпілі звертали увагу працівникам поліції про нанесенням ОСОБА_3 їм тілесних ушкоджень.(а.с.п. 83)
Показання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сумніву не викликають, оскільки вони узгоджуються з дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та показаннями допитаних свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .
Окрім цього, під час судового розгляду судом було допитано свідка дружину обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_14 , яка вказала, що 26.05.2020 року близько 18 год. вона разом з чоловіком дивились телевізор, а син їздив на роликах по квартирі. Під час цього, до них прийшов сусід ОСОБА_8 з претензіями щодо порушення їх дітьми тиші. До сусіда спершу вийшов її чоловік, а вслід за ним вона. В подальшому на її чоловіка накинувся ОСОБА_8 , схопивши за ноги, а ОСОБА_9 , підійшов і вдарив чоловіка ззаду, в результаті чого поцарапали її чоловіку ноги і порвали сорочку. Ствердила, що її чоловік не бив потерпілих, а оборонявся від них. Окрім цього, не заперечила щодо давного конфлікту через пошкодження автомобіля потерпілого ОСОБА_8 .
Зазначені показання свідка ОСОБА_14 щодо не причетності ОСОБА_3 до нанесення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень спростовуються переліченими вище доказами. Такі покази суд оцінює критично і розцінює як надані з метою створення умов своєму чоловікові ОСОБА_3 для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Окрім цього, під час судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_15 . Разом з тим, оцінюючи показання даного свідка з огляду на вимоги ст.ст. 85, 86, 87, 88 КПК України суд вважає їх неналежними та недопустимими, оскільки зазначений свідок не була очевидцем вчинення даного кримінального правопорушення, на досудовому розслідуванні брала участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 та, за наявності далеко не найкращих відносин з обвинуваченим ОСОБА_3 , лише надала йому характеристику як особі.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_3 в частині невизнання вини щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки він не заперечує, що мала місце сутичка з потерпілими, що від його дій в потерпілого могли з`явитись тілесні ушкодження, хоча він не визнає, що наносив саме удари потерпілим, вказане спростовується зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких дозволяє зробити висновок про доведеність пред`явленого обвинувачення. Доводи обвинуваченого суд вважає такими, що мають за мету спосіб захисту, уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
В ході судового розгляду не встановлено обставин, визначених ст. ст. 36, 37 КК України, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_3 носили характер необхідної чи уявної оборони, відтак клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілих та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відноситься до категорії проступків.
Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, органом досудового розслідування на момент направлення обвинувального акту до суду дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як кримінальне правопорушення - злочин.
Враховуючи внесені зміни до КК України, які набули чинності з 01.07.2020 р., дії ОСОБА_3 слід класифікувати як кримінальний проступок.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він своїми діями заподіяв потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи (характер нанесення тілесних ушкоджень), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей.
Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_16 від 29.07.2020 р., ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу. Саме такий вид покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання штраф у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1