Провадження №1-кс/760/6120/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006.

Клопотання обґрунтовується тим, що в ході розслідування кримінальної справи №52-2299 слідчим було винесено постанову від 12.01.2012 про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 . В подальшому, 04.02.2015 матеріали кримінальної справи №52-2299 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006.

У клопотанні вказується, що досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 04.02.2015 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, здійснювалось СУ ФР ГУ Міндоходів в Київській області. Так, 31.07.2017 прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, заявник вказує, що даний час арешт майна, накладений 12.01.2012, підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки31.07.2017 прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, власник майна ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про скасування арешту до слідчого судді.
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , уточнили клопотання, просили скасувати арешт, накладений на кв. АДРЕСА_1 , та на кв. АДРЕСА_2 .
СУ ГУ ДФС у Київській області було належним чином повідомлено про судове засідання, проте свого представника в судове засідання не направило, пояснень та заперечень щодо скасування арешту надано не було.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення власника майна та його представника, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення даного клопотання з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 12.01.2012 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , яке на той час складалося із кв. АДРЕСА_1 , та кв. АДРЕСА_2 в, автомобіля легкового «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номер НОМЕР_1 , автомобіля легкового «Volkswagen Touareg», державний номер НОМЕР_2 .

Слідчим суддею також встановлено, що досудове розслідування кримінальної справи №52-2299 було продовжено вже в рамках кримінального провадження за № 0000006, тобто за правилами КПК України 2012 року, 31.07.2017 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000006, в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у порядку, передбаченому КПК України 2012 року.

Враховуючи вищенаведене, в слідчого судді є повноваження розглядати клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Слідчий суддя також враховує, що із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В законодавстві України відсутня заборона у вчиненні процесуальних дій з розгляду питань, які мали бути вирішені, але залишилися не вирішеними на етапі досудового провадження, закриття чи розгляду справи. Тобто помилки і недоліки, допущені у кримінальному провадженні, повинні виправлятися за тими ж правилами, тобто за правилами КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що на даний час необхідність в арешті майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , та квартири АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_3 , відпала у зв`язку із закриттям кримінального провадження.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що доводи власника майна ОСОБА_3 , викладені в клопотанні про скасування арешту, та пояснення власника майна ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , надані під час судового засідання, є обґрунтованими, та встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного постановою слідчого 12.01.2012 на все майно ОСОБА_3 , яке на даний час складається з квартири АДРЕСА_1 , та квартири АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_3 , відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 12.01.2012 р. на квартиру АДРЕСА_1 , та на квартиру АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1