Київський апеляційний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, громадянина республіки Узбекістан,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року задоволено клопотання прокурора і ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 22 січня 2021 року включно, з визначенням ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Провадження № 11кп/824/702/2021
Категорія: ч. 3 ст. 309 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_11 .
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував конкретні обставини злочину, за яким обвинувачується ОСОБА_12 , та особливо великий розмір психотропної речовини, яку останній незаконно придбав та зберігав, ступінь тяжкості даного злочину. Також, як зазначено в судовому рішенні, наведений прокурором ризик в клопотанні є дійсним та триваючим, а обраний запобіжний захід таким, що відповідає характеру та тяжкості діянь, вчинення яких інкримінується обвинуваченому та, зокрема, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Доказів того, що зазначений ризик зменшився або перестав існувати суду не надано.
Що стосується наявності у обвинуваченого можливого постійного місця проживання у м. Києві, то суд першої інстанції вважає такі доводи сторони захисту не доведеними, оскільки з договору оренди вбачається, що квартира, яка зазначена як можливе майбутнє місце проживання обвинуваченого, ні ОСОБА_9 , ні її орендатору за договором оренди не належить; власник зазначеного майна не встановлений; його думка з приводу можливості проживання обвинуваченого у квартирі в період дії домашнього арешту щодо нього не з`ясована, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що такі дії без отримання згоди власника на проживання ОСОБА_6 у квартирі, можуть порушити право власника на вільне розпорядження і користування майном.
А тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстави для призначення більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, особистого зобов`язання відсутні.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року, постановити нову, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, захисник ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_12 знаходиться під вартою 15 місяців, що перевищує сукупний строк тримання під вартою, визначений положеннями ст. 194 КПК України; ризик знищити та спотворити докази відпав, як і ризик того, що обвинувачений може уникнути правосуддя або переховуватися також відсутній за тією обставиною, що у обвинуваченого відсутні документи, які посвідчують особу та які б дали йому можливість залишити територію України.
Просить звернути увагу захисник і на те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_9 є необґрунтованою, оскільки під час оголошення підозри, яка складена на українській мові, не був залучений перекладач, а ОСОБА_12 є громадянином іноземної держави і взагалі не розуміє української мови.
Отже, виходячи з вищенаведеного та оцінюючи в сукупності обставини вчинення правопорушення, сторона захисту вважає, що прокурор не довів належним чином неможливість застосування до обвинуваченого, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, а запобіжний захід у виді тримання під вартою вважає невмотивовано жорстоким.
Що стосується посилання в ухвалі, що власник ймовірного майбутнього місця мешкання обвинуваченого не встановлений, то як зазначає захисник, даний висновок суду є необґрунтованим з огляду на те, що власниця квартири АДРЕСА_2 готова прийти в судове засідання та надати свою згоду.
Від інших учасників провадження апеляційних скарг не надходило.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 21 січня 2021 року обвинувачений ОСОБА_12 та в його інтересах захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про відмову від апеляційної скарги, поданої останньою, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року, оскільки, як зазначила сторона захисту, новою ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою і оскаржувана ухвала від 24 листопада 2020 року втратила свою актуальність та відсутня необхідність в її оскарженні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку поданого клопотання про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року, думку прокурора, яка не заперечувала щодо задоволення поданого клопотання та вважала за необхідне закрити апеляційне провадження, дослідивши матеріали контрольного кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
Приписами ч. 2 ст. 403 КПК України встановлена необхідність закриття апеляційного провадження, якщо при відмові від апеляційної скарги ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами.
Оскільки захисник ОСОБА_5 , в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України, відмовилась від апеляційної скарги, поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а іншими особами досліджувана ухвала суду першої інстанції не оскаржувалась, апеляційне провадження підлягає безумовному закриттю.
Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року, якою ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 22 січня 2021 року включно, закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3