ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000021, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2020 року, що надійшло до суду 29 січня 2021 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпрі, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знав про те, що відповідно до виконавчого листа №2-2013/2009 від 07 вересня 2009 року, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, зобов`язаний до сплати на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи проводити стягнення з 18.05.2009 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.
Однак, ОСОБА_3 , умисно, порушуючи ч.2 ст.51, ч.5 ст.124 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, згідно положення яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», в період часу з 31.03.2014 до 13.01.2021 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2009 року коштів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів.
Так, ОСОБА_3 , у період з 31.03.2014 до 13.01.2021, не бажаючи сплачувати аліменти на дитину, не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не працевлаштовувався, до центру зайнятості не звертався, іншої матеріальної допомоги громадянці ОСОБА_5 на утримання дитини не надавав.
Також, ОСОБА_3 на виклики та повідомлення Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), попередження про необхідність явки та надання державному виконавцю довідки з місця роботи, документів щодо підтвердження погашення заборгованості по аліментам та сплати поточних платежів, попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від виплати аліментів, передбачену ст.164 КК України, не реагував, в результаті чого у ОСОБА_3 утворилась заборгованість по виплаті аліментів, за період часу з 31.03.2014 по 13.01.2021 на загальну суму 149652 грн. 67 коп., а саме: загальна сума заборгованості за період з 31.03.2014 по 31.12.2014 складає 8579 гривні 51 копійка; загальна сума заборгованості за період з 31.01.2015 по 31.12.2015 складає 12798 гривень 00 копійок; загальна сума заборгованості за період з 31.01.2016 по 31.12.2016 складає 15054 гривні 00 копійок; загальна сума заборгованості за період з 31.07.2017 по 31.12.2017 складає 20324 гривні 13 копійок; загальна сума заборгованості за період з 31.01.2018 по 31.12.2018 складає 26052 гривні 75 копійок; загальна сума заборгованості за період з 31.01.2019 по 31.12.2019 складає 31084 гривні 50 копійок; загальна сума заборгованості за період з 31.01.2020 по 13.01.2021 складає 35759 гривні 73 копійки.
Відповідно до довідки-розрахунку Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сума заборгованості ОСОБА_3 за період часу з 18.05.2009 по 13.01.2021 складає 155250 гривень 60 копійок.
Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України в ухиленні від аліментів на утримання дітей, доведена у повному обсязі.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100,110,124,349,368,373-374,376,392- 395, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1