Справа № 755/72/20
Провадження № 1-кс/755/3259/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурори ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчої Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 13.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 190 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу з вигляді утримання під вартою, установив :

до слідчого судді даного місцевого суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та обумовлене, на їх переконання, наявністю обставин регламентованих ст. 188, п.п. 1-2 ч. 4 ст. 189, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України у цьому провадженні.

Мотивуючи клопотання заявники посилаються на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 з 2000 року знайомий із ОСОБА_6 . За час спілкування з останнім ОСОБА_5 також познайомився із його сім`єю та близьким оточенням. Фактично, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в дружніх відносинах, мали спільних друзів та колег, відвідували статусні заходи та підтримували систематичне спілкування.

Також, ОСОБА_5 неодноразово відвідував особисте помешкання ОСОБА_6 та офісні приміщення компаній останнього.

Себе ОСОБА_5 позиціонував достатньо заможною людиною, успішним бізнесменом із серйозними контактами і зв`язками як в політичних колах України так і серед чиновників різних рівнів, у тому числі і серед правоохоронних органів. Також, ОСОБА_5 був народним депутатом України сьомого скликання з грудня 2012 року по грудень 2014 року.

Протягом 2000 - 2015 років, ОСОБА_5 вів достатньо заможний спосіб життя який включав в себе особисту охорону, водіїв, дороговартісні автомобілі, відвідування статусних заходів як в Україні так і за кордоном, проживання в заміському будинку. Крім того, ОСОБА_5 колекціонував коштовні годинники і добре в них розбирався.

Крім цього, ОСОБА_5 було добре відомо, що ОСОБА_6 являється дуже заможною людиною, колекціонером, меценатом та різноплановим бізнесменом як на території України так і за її межами. Також, інформація про спосіб життя та статки ОСОБА_6 є достатньо відкритою та систематично висвітлюється в засобах масової інформації і різноманітних рейтингових виданнях.

Фактично відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 носили дружній характер.

Разом з цим, в проміжок часу з 26 червня по 2 липня 2015 року у денний час доби ОСОБА_5 по своїх особистих питаннях прибув до ОСОБА_6 в офісне приміщення останнього, що розташоване на третьому поверсі бізнес-центру «Парус» за адресою м. Київ, вул. Мечнікова, 2.

Під час спілкування, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 що не має вільного часу для подальшого спілкування, оскільки не встигає на літак за кордон, і крім цього, йому ще потрібно дістати 100 000 доларів США для вирішення своїх питань до вильоту.

В свою чергу, ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію в якій опинився, помітив на руці ОСОБА_6 коштовний годинник марки Franck Muller Evolution 9850 3-1. При цьому, ОСОБА_5 чітко усвідомлював, що вартість годинника ОСОБА_6 щонайменше в десятеро перевищує суму в 100 000 доларів США.

В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме годинником марки Franck Muller Evolution 9850 3-1, в особливо великих розмірах шляхом зловживання довірою, з метою його подальшого продажу.

Усвідомлюючи явно злочинний характер своїх дій, з метою особистого протиправного збагачення, а саме заволодіння годинником ОСОБА_6 марки Franck Muller Evolution 9850 3-1, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи дружні та довірительні відносини із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 запропонував останньому свою допомогу та повідомив, що може швидко дістати необхідні ОСОБА_6 в той момент 100 000 доларів США, але для цього ОСОБА_5 необхідний годинник ОСОБА_6 щоб залишити його як завдаток та гарантію подальшого повернення коштів.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння годинником ОСОБА_6 , використовуючи дружні та довірительні відносини, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_6 , що останньому не треба ні за що перейматись та що ОСОБА_5 дістане 100 000 доларів США, заклавши годинник ОСОБА_6 марки Franck Muller Evolution 9850 3-1, та в обов`язковому порядку поверне вказаний годинник ОСОБА_6 як тільки останній повернеться в Україну та віддасть 100 000 доларів США.

Вислухавши пропозицію ОСОБА_5 та довіряючи останньому, ОСОБА_6 погодився на неї, зняв зі своєї правої руки годинник марки Franck Muller Evolution 9850 3-1 вартістю 19 363 762, 00 грн. та передав його ОСОБА_5 на озвучених останнім умовах, а ОСОБА_5 в цей момент, шляхом зловживання довірою незаконно заволодів, тобто набув права володіти, користуватися та розпоряджатися майном ОСОБА_6 в особливо великих розмірах.

В подальшому, годинник, належний ОСОБА_6 , а саме Franck Muller Evolution 9850 3-1, вартістю 19 363 762, 00 грн., був проданий ОСОБА_7 з відома та згоди ОСОБА_5 .

Вартість годинника марки Franck Muller Evolution 9850 3-1 на момент вчинення злочину в 600 і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.
Крім цього, починаючи з лютого 2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суттєво погіршилися особистісні стосунки у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 за період з 2011 по 2015 роки отримав від ОСОБА_6 великі суми грошових коштів під різні проекти та під різними приводами, однак їх не повернув. Також, ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволодів коштовним годинником ОСОБА_6 марки Franck Muller Evolution 9850 3-1, вартістю 19 363 762, 00 грн.

У зв`язку із цим, ОСОБА_6 , вважаючи себе ошуканим ОСОБА_5 , подав до правоохоронних органів заяву про вчинення злочину з боку ОСОБА_5 .

На підставі заяви ОСОБА_6 , Слідчим управлінням Національної поліції у м. Києві 13.03.2019 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства, вчиненого ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , дізнавшись про те, що ОСОБА_6 подав до правоохоронних органів заяву, дуже негативно відреагував на вказаний факт та у нього виник злочинний умисел спрямований на вчинення щодо ОСОБА_6 погрози вбивством останнього з метою його залякування та під цими погрозами змусити ОСОБА_6 відмовитись від своїх претензій, викладених у заяві про вчинення ОСОБА_8 злочину.

В подальшому, ОСОБА_5 в період з 23 години 54 хвилини 16.05.2019 до 17 години 00 хвилин 17.05.2019, перебуваючи у невстановленому на даний час місці, використовуючи свій мобільний телефон із номером НОМЕР_1 , за допомогою мессенджера (програмного забезпечення) Вотс Ап (Whats App), діючи умисно, надіслав на мобільний телефон ОСОБА_6 НОМЕР_2 велику кількість повідомлень з погрозами фізичної розправи над останнім, які ОСОБА_6 сприймав як реальні.

Таким чином, ОСОБА_5 висловив ОСОБА_6 погрози вбивством, які останній сприйняв як реальні.

12.06.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 129 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 25.07.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 17.05.2019 року з додатками;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 29.06.2019;протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 13.09.2019; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 13.09.2019;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.09.2019; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.10.2019;протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 17.11.2019;протоколом огляду інтернет ресурсу від 03.02.2020;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом огляду інтернет ресурсу від 29.07.2019;протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 05.09.2019;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.10.2019;протоколом огляду інтернет ресурсу від 15.01.2020;протоколом огляду документів від 10.02.2020 із додатками;протоколом огляду документів від 10.02.2020 з додатками;висновком судового експерта від 17.12.2019, та іншими доказами, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, в ході проведення досудового слідства, ОСОБА_5 неодноразово викликався для проведення слідчих дій, шляхом направлення повісток на адресу, яку останній зазначив як постійне місце свого проживання, разом з тим повістки були продубльованів в месенжер «WhatsApp» на номер, що належить ОСОБА_5 .

Так повістки направлялись зокрема для участі у проведенні слідчих діях на наступні дати 20 березня 2020 року, 23 березня 2020 року , 30 березня 2020 року, 01 квітня 2020 року, 03 квітня 2020 року, 10 квітня 2020 року, 13 квітня 2020 року, 17 квітня 2020 року, 15 травня 2020 року, 18 травня 2020 року, 19 травня 2020 року, 01 червня 2020 року, 02 червня 2020 року, 03 червня 2020року.

Всі повістки, що були направлені на адресу ОСОБА_5 були повернуті «Укрпоштою» в зв`язку з неотриманням по закінченню граничного строку зберігання. Одночасно з цим повістки, які направлені в месенжер «WhatsApp»,були отримані ОСОБА_5 , що останній підтверджував в телефонній розмові. Після отримання повісток 23.03 2020 року ОСОБА_5 через вказаний месендждер «WhatsApp» надіслав фото довідки від 18.03.2020 року про перебування на лікування в МЦ «ДОСТОМЕД» з діагнозом ГРВІ, в якій відсутнє обмеження лікаря, щодо неможливості участі у слідчих діях. 29 березня 2020 року ОСОБА_5 направив повідомлення про те, ще не може прибути для проведення слідчих дій за рекомендацією лікаря через карантинні обмеження. 01 квітня 2020 року направив фото довідки про продовження лікування в МЦ «ДОСТОМЕД», яка не містила обмежень щодо неможливості участі у слідчих діях.

В ході телефонних розмов, ОСОБА_5 відмовляється прибути для проведення слідчих дій та всіляко уникає від явки до слідчого.

В зв`язку з чим письмове повідомлення про підозру було спрямовано кур`єрською доставкою оператором «Нова Пошта», проте на даний час відправлення не вручено, в зв`язку з відмовою отримувача від отримання поштового відправлення.

Крім того, в зв`язку з відмовою прибуття для проведення слідчих дій, зокрема вручення повідомлення про підозру, письмове повідомлення про підозру додатково було спрямовано за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , а також за місцем поживання дружини ОСОБА_5 через «Укрпошту» рекомендованим листом з описом вкладення. Згідно інформації АТ «Укрпошта» відправлення, а саме рекомендовані листи з описом вкладення (письмовим повідомленням про підозру), що направлялись за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_1 , та за місцем проживання дружини ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_2 , були вручені особисто 02.07.2020, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 уникає явки до слідчого та місце його знаходження не відоме, досудове розслідування у кримінальному провадженні 18.06.2020 року було зупинено на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, застосований запобіжний захід у вигляді застави є недієвим, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів окрім тримання під вартою, заявники просять надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з вказаних у ньому підстав, з огляду на, що слідча суддя заслухавши доводи даного учасника процесу, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Зокрема, затримання особи є заходом забезпечення кримінального провадження (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно положень ст. 188 КПК Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під варто ю.
Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Проте, сторона обвинувачення не дотрималася вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК, адже клопотання про надання дозволу на затримання подане до суду з метою застосування до особи запобіжного заходу у виді утримання під вартою.

Однак, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою подане у копії, а не в оригіналі.

Тим самим, не можливо говорити про виконання вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК.

Крім цього, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу (ч. 4 ст. 189 КПК України).
З урахуванням того, що ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Тобто, обставини регламентовані ч. 4 ст. 189 вказаного Кодексу, в силу норм його ст.ст. 22, 26, підлягають доказуванню заявником.

У цій ситуації, на думку слідчої судді, заявник, не надав слідчому судді належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у провадженні обставин регламентованих ч. 4 ст. 189 КПК України.

Так, як з доданих до звернення матеріалів не убачається факт того, що після набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, а цей момент поєднується з настанням події, тобто врученням такого повідомлення у спосіб передбачений для вручення повідомлень, з 02.07.20. останній уже у статусі підозрюваного викликався до слідчого та не прибув на такий допит з неповажних причин.

Так повістки направлялись ОСОБА_5 зокрема для участі у проведенні слідчих діях на наступні дати 20 березня 2020 року, 23 березня 2020 року , 30 березня 2020 року, 01 квітня 2020 року, 03 квітня 2020 року, 10 квітня 2020 року, 13 квітня 2020 року, 17 квітня 2020 року, 15 травня 2020 року, 18 травня 2020 року, 19 травня 2020 року, 01 червня 2020 року, 02 червня 2020 року, 03 червня 2020 року, тобто ті дати, коли він перебував у статусі свідка.

Відповідно не можливо говорити і про порушення останнім вимог ст. 42 КПК.

У той час, як заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються тільки з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
Заходами забезпечення кримінального провадження є у т.ч., відповідно до п.п. 8-9 ч. 2 ст. 131 КПК, затримання особи та запобіжні заходи.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Однак, при не доведеності заявниками у провадженні обставин регламентованих ч. 4 ст. 189 КПК України, як дійсних, не можливо говорити про наявність у справі і обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 наведеного Кодексу, однак їх не установленість не допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, як необґрунтованому.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.1-29, 131-132, 135-136, 187-189, 190, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 про надання дозволу на затримання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010154 від 10.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу з вигляді утримання під вартою, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:00 год. 15.07.2020.

Слідча суддя Оксана БІРСА