ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3116/20 Справа № 203/1143/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 31.03.2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробувальним строком та направлення засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольська Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є особою без постійного місця проживання, раніше не судимого,
для відбування покарання, призначеного йому вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 , будучи присутнім на судовому засіданні під час винесення вироку, знав про обов`язки, покладені на нього судом, однак після винесення вироку порушував порядок та умови відбування покарання з випробуванням та обов`язки покладені на нього, а саме: з квітня по липень 2020 року на реєстрацію до органу пробації не з`являвся, про зміну свого мешкання не повідомляв, у зв`язку із чим останнього було оголошено у розшук. Вказане свідчить про ухилення засудженого від виконання покладених на нього законом обов`язків та про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, а також про нездатність його до самоконтролюючої та законослухняної поведінки.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні подання Державної установи «Центр пробації», у зв`язку з його необґрунтованістю.
В обґрунтування своїх вимог звертає увагу на те, що його було засуджено за крадіжку чужого майна на суму 225 гривень, які відшкодовано в повному обсязі.
Вказує, що підставою для заміни іспитового строку на реальне відбуття покарання стало подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації», а суд в своєму рішенні не дав належної оцінки його показанням та наявним у справі доказам, зокрема тому, що постанови про його розшук в матеріалах справи немає, як немає і даних про те, що він з квітня по липень 2020 року умисно ухилявся від явки до органу пробації і був у розшуку.
ОСОБА_8 зазначає, що починаючи з 28.01.2020 року він постійно з`являвся для відмітки реєстрації до органу пробації, нових злочинів не скоював, до адміністративної відповідальності не притягувався, по прибуттю в м. Дніпро після жорсткого карантину, починаючи з 06 серпня 2020 року, постійно з`являвся на відмітки, а його неявка на відмітку до органу пробації 19 та 26 березня 2020 року та неповідомлення про неможливість прибути будь-яким зручним способом, не надання довідки з місця проживання, та не відповідь на телефонні дзвінки співробітників органу пробації підпадають, на думку апелянта, під дію ч. 3 ст. 164 КВК України, а саме: інші обставини, які фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом, оскільки, як зазначає засуджений, він потрапив у скрутні життєві обставини: залишився у великому місті під час карантину, не маючи ні житла, ні засобів до існування, роботи у зв`язку з карантином та втратив телефон. Факт карантину в Україні та відсутність міжміського транспортного сполучення та транспортного сполучення в містах України з 13 березня 2020 року, як вказує апелянт, є загальновідомим і тому не потребує його підтвердження окремими доказами.
На апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 начальником Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 були подані заперечення, в яких останній просить залишити дану апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду, - без змін.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_8 не виконав два з трьох обов`язків, які були покладені на нього Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, а саме: заздалегідь надав органу дізнання та суду завідомо невірну адресу свого місця проживання з метою ухилення від відбування покарання з випробуванням, факти проживання засудженого за вказаними ним адресами не підтвердилися, ОСОБА_8 допустив неявки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини (18 разів поспіль), змінив місце проживання без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації. 28.05.2020 року до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було направлено подання та матеріали проведених заходів щодо виявлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_8 для оголошення його у розшук і проведення подальших розшукових заходів силами співробітників органів внутрішніх справ. 24.07.2020 року останнього було розшукано співробітниками Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області без заведення розшукової справи та передано співробітникам органу пробації.
Вважає, що доводи, викладені засудженим ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, вигадані, не відповідають дійсності та висунуті з метою уникнення направлення для реального відбування покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представника ДУ «Центр пробації», який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, оскільки у своєму рішенні навів належні підстави, та доводи, які підтверджують необхідність скасування щодо засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно із ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
28.01.2020 року засуджений ОСОБА_8 співробітниками Центрального районного сектору був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом, та було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію (1-й, 2-й, 3-й та 4-й четвер кожного місяця). Також ОСОБА_8 був попереджений, що у разі порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а також у разі систематичного притягнення до адміністративної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання за вироком суду. В цей же день на підставі ч. 3 ст. 166 КВК України засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження. ОСОБА_8 був попереджений про те, що в разі подальшого порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а також обов`язків, покладених на нього судом, перед Кіровським районним судом м. Дніпропетровська буде поставлене питання про скасування йому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком суду.
06.02.2020 року ОСОБА_8 надав письмове пояснення в якому зазначив, що він з 30.01.2020 року проживає в хостелі «Сонячний» за адресою: АДРЕСА_2 . В цей же день з метою підтвердження або спростування даного факту та можливої подальшої пересилки особової справи стосовно засудженого для подальшого виконання вироку за фактичним місцем його проживання до Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області було скеровано відповідний запит. Але згідно матеріалів перевірки працівниками Амур-Нижньодніпровського районного відділу та пояснення адміністратора хостелу «Сонячний» ОСОБА_10 , які надійшли на адресу Центрального районного сектору 24.02.2020 року, факт проживання ОСОБА_8 за вказаною адресою не підтвердився.
27.02.2020 року, під час проведення реєстрації, засудженому ОСОБА_8 за зміну місця проживання без повідомлення до уповноваженого органу з питань пробації та на підставі ч. 3 ст. 166 КВК України, вдруге було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування йому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком суду. В цей же день засуджений ОСОБА_8 надав письмове пояснення, в якому вказав на те, що він дійсно вже протягом місяця проживає в хостелі «Сонячний» за адресою: вул. Любарського, буд. 86, та йому невідомі причини спростування даного факту співробітниками органу пробації та хостелу «Сонячний». На підставі пояснення засудженого цього ж дня співробітниками Центрального районного сектору до Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області було скеровано повторний запит для перевірки місця проживання засудженого за вищевказаною адресою. Але і цього разу, згідно матеріалів перевірки працівниками Амур-Нижньодніпровського районного відділу та пояснення другого адміністратора хостелу «Сонячний» ОСОБА_11 , які надійшли на адресу Центрального районного сектору 10.03.2020 року, факт проживання ОСОБА_8 за вказаною адресою не підтвердився.
12.03.2020 року засуджений ОСОБА_8 прибув до Центрального районного сектору на реєстрацію та надав письмове пояснення, в якому повторно вказав на те, що він продовжує мешкати в хостелі «Сонячний», та йому знову невідомі причини спростування даного факту співробітниками органу пробації та хостелу «Сонячний». Засуджений зобов`язався 19.03.2020 року прибути на реєстрацію до Центрального районного сектору та надати довідку від адміністрації хостелу «Сонячний», яка підтверджує факт його проживання. Але, а ні 19.03.2020 року, а ні наступної реєстрації 26.03.2020 року до Центрального районного сектору засуджений так і не прибув, про неможливість прибути будь-яким зручним для нього способом не повідомив, довідку з місця проживання не надав, на телефонні дзвінки співробітників органу пробації не відповідав.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 в період з 02 квітня 2020 року по 23.07.2020 року до органу пробації на реєстрацію не з`являвся. Органом пробації в травні 2020 року подавалося подання до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про оголошення ОСОБА_8 у розшук.
Таким чином, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язками, покладеними на нього судом, ОСОБА_8 , неодноразово попереджався про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків та систематичного притягнення до адміністративної відповідальності. Але незважаючи на це, ОСОБА_8 , неодноразово вводив в оману орган пробації щодо місця свого проживання, перестав з`являтися на реєстрацію до органу пробації.
Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ухилення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, а також про небажання останнього стати на шлях виправлення, та про нездатність його до самоконтролюючої та законослухняної поведінки, може призвести до скоєння засудженим нового кримінального правопорушення. Суд першої інстанції обґрунтовано скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням і направив засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки невиконання обов`язків знайшло своє підтвердження у досліджених судом доказах, що містяться в матеріалах справи.
Жодних доказів, які б вказували на поважність причин невиконання ОСОБА_8 покладених вироком суду обов`язків, матеріали провадження не містять та суду апеляційної інстанції не надані, що спростовує твердження апеляційної скарги засудженого про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Суд першої інстанції ретельно з`ясував всі обставини справи, цілком обґрунтовано погодився з висновком у поданні начальника Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 31.03.2020 року, прийнявши законне та обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_8 .
У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про залишення оскаржуваної ухвали без змін, а апеляційної скарги засудженого, - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року, якою задоволено подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 31.03.2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробувальним строком та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4