Справа № 301/1026/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді у відсутності учасників процесу, судове провадження 11-сс/4806/356/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27. 05. 2020.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід в вигляді тримання під вартою на 60 діб - до 26. 07. 2020,без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у цьому АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що що 17. 05. 2020 приблизно о 00 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_9 , за місцем проживання ОСОБА_10 , у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , умисно, без добровільної згоди потерпілої, з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в її тіло з використанням генеталій, із застосуванням фізичного насильства шляхом нанесення ударів руками по її обличчю і погрозою його застосування, обхватив руками тулуб і руки ОСОБА_10 та вставив до рота потерпілої свій статевий орган.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`янінні і щодо особи похилого віку, схильний продовжити злочинну діяльність ,і покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, яке йому загрожує, зумовлює існування ризиків: його переховування від органів досудового розслідування і суду; незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Інші запобіжні заходи його належної поведінки, на думку слідчого і прокурора, не гарантують.
В ухвалі слідчий суддя зазначила, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_8 , існуванням заявлених ризиків і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не знаходить. Водночас слідчий суддя врахувала, що підозрюваний вчинив злочин із застосуванням насильства і тому не визначила розміру застави.

-2-

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання. Стверджує, що при обранні найсуворішого запобіжного заходу слідчим суддею не дотримано вимог статей 177, 178 КПК України, ухвала не є вмотивованою і ґрунтується на припущеннях, заявлені ризики не підтверджуються доказами, а слідчий і прокурор неспроможності менш суворого запобіжного заходу гарантувати належну поведінку підозрюваного, не довели. Також вказує на те, що слідчий суддя не в повній мірі врахувала наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, не притягнення раніше до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем проживання, участь в зоні АТО. Крім того, встановивши строк тримання під вартою в 60 днів із часу затримання ОСОБА_8 27. 05. 2020, слідчий суддя фактично встановила 61 день 26. 07. 2020.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників процесу, неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що клопотань про відкладення судового розгляду, учасники не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-3-

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 21. 05. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, 25. 05. 2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27. 05. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення застави.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-4-

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідила обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахувала наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшла до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивувала свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_8 в тому числі й ті, на які послався в апеляційній скарзі захисник, наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано задовольнила клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого через недоведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, задоволенню не підлягають .

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

Колегія суддів вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого може призвести до порушення публічного порядку.

Посилання захисника- адвоката ОСОБА_5 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги практики Європейського суду з прав людини, заслуговують на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначених в апеляційній скарзі захисника рішеннях.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог статтей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно

-5-

з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а також з урахуванням ознак суспільного інтересу цього кримінального правопорушення, яке, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_8 були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Доводи апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, позитивної характеристики, відсутності судимості та несення служби в зоні АТО, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. Відтак зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

На переконання колегії суддів, приймаючи рішення, слідчий суддя правильно прийняла рішення, не визначивши ОСОБА_8 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, і таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 , з викладеними в нійдоводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27. 05. 2020 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :