Справа №295/84/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання
ОСОБА_3
про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до суду з вказаним клопотанням в межах кримінального провадження за №0000884 від 15.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке перебуває у провадженні слідчого відділу Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області. У вказаному кримінальному провадженні постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 від 15.10.2019 автомобіль марки «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000884.
08.11.2019 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/16248/19 клопотання про арешт майна, внесене слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000884 від 15.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволено; накладено арешт на автомобіль марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_3 , вилучений в ході ОМП 14.10.2019.
12.12.2019 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/18223/19 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 08.11.2019 по справі №295/16248/19, в частині заборони використовувати вказані транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
31.03.2020 слідчим відділом розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, згідно з якою постановлено кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000884 від 15.10.2019 за фактом ДТП, внаслідок якої загинув пішохід ОСОБА_7 , закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В судове засідання 21.01.2021 власник майна не з`явився, щодо дати, часу та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Слідчий відділу розслідування злочинів в сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 21.01.2021 через канцелярію суду подав заяву, де просив розглядати дане клопотання за його відсутності. Щодо вирішення питання щодо суті клопотання покладався на розсуд суду, а також повідомив, що кримінальне провадження №0000884 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 31.03.2020.
Окрім того, на вимогу слідчого судді до суду надійшло кримінальне провадження №0000884, внесене до ЄРДР 15.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, для огляду в судовому засіданні.
Дослідивши надані матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області знаходилося кримінальне провадження №0000884 внесене до ЄРДР 15.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира в справі №295/16248/19 накладено арешт на зазначене майно автомобіль марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_3 , вилучені в ході ОМП 14.10.2019. Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту стало існування достатніх підстав вважати, що майно, яке зазначене у клопотанні слідчого, підпадає під критерії ст.98 та ч.1 ст.170, п.1,4 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України, тому на зазначене майно було накладено арешт з метою забезпечення його збереження (оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу).
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК Україниь заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Постановою слідчого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 31.03.2020 кримінальне провадження №0000884 від 15.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. За результатами оскарження вказаної постанови слідчого СУ ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 14.04.2020 у справі №296/2702/20 у задоволенні скарги відмовлено.
Викладені обставини свідчать, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, відсутні, що вбачається з матеріалів, доданих до клопотання та встановлено з огляду матеріалів кримінального провадження, як і відсутні будь-які додаткові підстави для подальшого втручання у право власності власника арештованого майна.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин.
Таким чином, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст.170-174, 309 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000884 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 08.11.2019 у справі 295/16248/19 на автомобіль марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

роздрук.прим.:
1 - до справи,
2 - заявнику
3 - Житомирському РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області