Справа № 463/9699/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1205/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 р. про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою судді у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, відмовлено.

Адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15.10.2020 року та зобов 'язати посадову особу ТУ ДБР у м. Львові, тобто особу уповноважену на внесення відомостей, внести повідомлення про злочин з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України та перешкоджанню здійсненню адвокатської діяльності (ст. 397 КК України) у відповідний реєстр ЄРДР.

У мотивах своєї апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована. Вказує, що 07.10.2020року ОСОБА_7 звернувся у Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові про порушення кримінального провадження. В даному повідомленні зазначалось про злочин, оскільки посадові особи Бориславського ВП можуть зловживати владою та втручатись в автоматизовані компютерні системи та маніпулювати повідомлення, що надходять у відділ поліції.

Зокрема, вважає, що дії працівників Бориславського ВП можуть містити ознаки таких правопорушень які передбачені ст. 364 та 397 КК України.

Вважає, що ним подане повідомлення, яке може містити ознаки кримінального правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не прибули, від представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про слухання справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваження щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор, яким відповідна заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення були подані.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Апеляційним судом встановлено, що адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з повідомленням від 7 жовтня 2020 року про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, передбачених ч. 1 ст. 364, ст. 397 КК України. Однак у визначені в ст. 214 КПК України відомості на підставі поданого повідомлення не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В поданому повідомленні від 7 жовтня 2020 року, яке долучено до матеріалів скарги, не зазначалось об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення посадовими особами Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ст. 397 КК України. Фактично доводи повідомлення зводяться до незгоди з отриманням та реєстрацією його заяв (повідомлень), які скеровувались до Бориславського ВП, зокрема часу отримання таких органом досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується із думкою суду першої інстанції про те, що незгода з зазначеними вище діями працівників поліції може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному процесуальним законом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі обставини справи дійшов вірного висновку про те, що підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 на невнесення відомостей в ЄРДР органом досудового розслідування немає, та , відповідно, прийняв законне та обґрунтоване рішення. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. А в заяві адвоката ОСОБА_7 від 07.10.2020 року такі відомості були відсутні.

Відтак доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 309, 310, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 р. про відмову у задоволенні скарги - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4