Справа №635/6769/20
Провадження по справі №1-в/635/6/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівське Красноградського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 24 квітня 2018 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Красноградським районним судом Харківської області від 24 квітня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2020 року ОСОБА_4 зараховано час слідування під вартою з 16 квітня 2020 року по 06 травня 2020 року з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Початок строку відбування покарання - 06 травня 2020 року.

Кінець строку відбування покарання - 27 березня 2021 року.

ОСОБА_4 прибув до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» 06 травня 2020 року.

Начальник державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_3 за погодженням з заступником голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилався на те, що засуджений за час відбування покарання у виправному центрі характеризується позитивно, порушення правил відбування покарання не допускав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має заохочення, стягнень не має.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.
Представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)»в судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно і належним чином, подав до суду заяву, в якій подання підтримав, просив розглядати без його участі.

Прокурор повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду подання, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_4 засуджений вироком Красноградського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину) відносився до злочинів середеьої тяжкості. З 06 травня 2020 року знаходиться в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_4 , складеної начальником відділення соціально-психологічної служби молодшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 вбачається, що засуджений характеризується позитивно, умови відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має заохочення. Згідно зі ст. 60 КВК України працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи, до виконання поставлених завдань ставиться задовільно, робітничу норму та поставлені завдання виконує, дбайливо ставиться до майна центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу; приймає активну участь в організації і проведенні культурно масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених згідно ст.66 КВК України, приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення»; у відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги; свою вину у вчиненні злочину визнав, підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом листування, побачень, телефонних розмов, отримує посилки, передачі.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 , останній відпрацював 10 робочих дні у травні 2020 року, 9 робочих днів у червні 2020 року, 21 робочий день у липні 2020 року, та 2 робочих дні у серпні 2020 року, за що йому була нарахована заробітна плата.

Як вбачається зі змісту вироку Красноградського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року, цивільні позови та процесуальні витрати за вироком відсутні.

Відповідно до довідки, виданої начальником сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_7 виконавчі листи на засудженого ОСОБА_4 до державної установи «Хролівський виправний центр (№140) не надходили. За час відбування покарання кошти з ОСОБА_4 на сплату боргу не утримувались і не перераховувались.
Отже, зміст досліджених в ході судового розгляду матеріалів особової справи свідчить, що ОСОБА_4 на час розгляду даного подання довів своє виправлення, мета покарання досягнута в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Красноградського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою, ставленням до праці, додержанням ним вимог режиму, довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 1/2 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 задовольнити повністю.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року умовно достроково на невідбутий строк покарання один місяць 27 дні.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1