ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9748/20 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
(1-кс/638/2311/20)
Провадження № 11-сс/818/1896/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 про відмову в арешті майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002550 від 10.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 у задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002550 від 10.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України - відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою власник майна ОСОБА_7 , а також прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.
ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 скасувати; постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що зазначене у клопотанні прокурора майно постановою слідчого від 13.09.2020 визнано речовими доказами. Отже, приймаючи рішення про визнання вилученого майна речовими доказами, слідчий, як процесуально незалежна особа дійшов висновку, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Проте, зазначені обставини до уваги слідчим суддею не прийнято.
У зв`язку з тим, що обставини справи слідчим суддею не з`ясовувались та належним чином не досліджувалися надані докази, тому і оскаржувана ухвала, всупереч нормам статті 372 КПК України не містить будь-яких посилань на встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також не наведено мотивів неврахування окремих доказів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_7 , в ході огляду 09.07.2020-10.07.2020 автомобіля «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 31, а саме: 1) картонну коробку № 1, в якій знаходились 46 флаконів парфумованої води у фабричній упаковці, дві фабричні упаковки без флаконів, та 29 флаконів парфумованої води без фабричної упаковки; 2) картонну коробку № 2, в якій знаходились 40 флаконів парфумованої води у фабричній упаковці; 2 флакони парфумованої води без фабричної упаковки; 6 маленьких флаконів (пробників) парфумованої води; 3) картонну коробку № 3, в якій знаходились 20 флаконів парфумованої води у фабричній упаковці; 4) картонну коробку № 4, в якій знаходились 12 флаконів з парфумованою водою у фабричній упаковці, 30 флаконів парфумованої води без фабричної упаковки та 1 пустий флакон від парфумованої води; 5) картонну коробку № 5, в середині якої знаходились 38 флаконів парфумованої води у фабричній упаковці; 4 флакони парфумованої води без фабричної упаковки, одна коробка без флакону парфумованої води.
Доводи апеляційної скарги прокурора мотивовані тим, що суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, вказує, що в постанові слідчого про визнання речовими доказами від 13.07.2020 зазначено 208 найменувань вилученого майна, а в прохальній частині клопотання прокурора вказано 230 найменувань. Однак суд не звернув увагу, що в постанові слідчого перераховано кількість найменувань товару, а не загальна кількість вилученого майна поштучно. Тобто суд не врахував, що деяких парфумів одного найменування було декілька штук, про що було зазначено в постанові.
Крім цього, суд вказує у своєму рішенні, що прокурором не доведено, що парфумна продукція належить ОСОБА_7 , а також необхідність такого арешту.
Разом з цим, суд не взяв до уваги покази потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала, що з 12.09.2002 остання займається підприємницькою діяльністю у сфері продажу парфумерної та косметичної продукції. З вересня 2018 року ОСОБА_7 реалізовує свій товар, у приміщенні під номером 12/27 супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Приміщення під номером 12/27, в якому ОСОБА_7 здійснює свою підприємницьку діяльність перебуває в суборенді ФОП ОСОБА_12 за договором оренди нежитлових приміщень. 09.07.2020 з приміщення під номером 12/27 супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де остання здійснює свою підприємницьку діяльність, невстановлені особи таємно намагалися викрасти парфумерну та косметичну продукцію. Покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є продавцями у магазині під номером 12/27 супермаркету «Класс» та які вказують, що весь товар, який знаходився в магазині належить ОСОБА_7 . Право власності ОСОБА_7 на майно також підтверджується копіями накладних № 95387 від 22.09.2018 та № 95359 від 25.09.2018, які судом взагалі не взято до уваги.
Крім цього, слідчим на місці події під час вилучення майна, відібрано пояснення у ОСОБА_11 , який повідомив, що 09.07.2020 близько 22 год. 00 хв. він придбав вказаний товар у свого знайомого на ім`я ОСОБА_19 у відділенні магазину супермаркету «Класс», за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 33-А, на суму 57 000 грн. разом з цим, будь-яких підтверджуючих документів останній слідчому не надав.
Заслухавши суддю-доповідача, власника майна ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора, які підтримали доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив із тих обставин, що клопотання необґрунтоване та не доведене, з огляду на те, що прокурором додано до клопотання про арешт тимчасово вилученого майна копію протоколу огляду предметів вилучених на день пізніше за іншою адресою і в іншому автомобілі, і відповідно до вказаного протоколу, оглядом встановлено п`ять коробок, а вміст оглянуто лише однієї. Крім цього, постановою слідчого від 13.07.2020 визнано речовими доказами перелік парфумерної продукції вилученої 10.07.2020 та йде перелік продукції на 208 найменувань, знову ж такий слідчий вказує іншу дату вилучення парфумерної продукції та тільки 208 найменувань, хоча в прохальній частині клопотання йде мова сумарно про 230 предметів парфумерної продукції.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002550 від 10.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.07.2020, який розпочато о 23 год. 40 хв та закінчено у 00 год. 30 хв., який проведений в автомобілі «Citroen», білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 31, який належить на праві власності ОСОБА_10 , під керуванням ОСОБА_11 , було виявлена парфумована вода різних виробників та яка має різне маркування, всього у п`яти коробках.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_20 від 13.07.2020 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню парфумерну продукцію, яку було вилучено 10.07.2020 з мікроавтобусу «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , всього 208 найменувань.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 надано дозвіл на огляд, проведений слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 , у проміжок часу з 23 год. 40 хв. до 00 год. 30 хв. 09.07.2020 автомобіля «Citroen», білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 33-А, який належить на праві власності ОСОБА_10 , під керуванням ОСОБА_11 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та встановлення істини у зазначеному кримінальному провадженні а також з можливістю вилучення майна, яке було виявлене під час огляду.
02.09.2020 прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в межах даного кримінального провадження, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_7 , в ході огляду 09.07.2020-10.07.2020 автомобіля «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 31, а саме: 1) картонну коробку № 1, в якій знаходились 46 флаконів парфумованої води в фабричній упаковці, дві фабричні упаковки без флаконів, та 29 флаконів парфумованої води без фабричної упаковки; 2) картонну коробку № 2, в якій знаходились 40 флаконів парфумованої води в фабричній упаковці; 2 флакони парфумованої води без фабричної упаковки; 6 маленьких флаконів (пробників) парфумованої води; 3) картонну коробку № 3, в якій знаходились 20 флаконів парфумованої води в фабричній упаковці; 4) картонну коробку № 4, в якій знаходились 12 флаконів з парфумованою водою в фабричній упаковці, 30 флаконів парфумованої води без фабричної упаковки та 1 пустий флакон від парфумованої води; 5) картонну коробку № 5, в середині якої знаходились 38 флаконів парфумованої води в фабричній упаковці; 4 флакони парфумованої води без фабричної упаковки, одна коробка без флакону парфумної води.
Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, як підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержанням вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що прокурором при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не дотримано вимог статті 171 КПК України, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, містяться розбіжності у датах огляду місця події та вилучення майна, на яке прокурор просить накласти арешт. Також у матеріалах за клопотанням прокурора містяться розбіжності щодо адреси, за якою проводився огляд та вилучення майна, а саме: у протоколі огляду місця події, постанові про визнання речовими доказами та у клопотанні прокурора зазначено, що огляд проводився за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 31, в т ой час як дозвіл на проведення огляду слідчим суддею було надано за адресою: м. Харків, вул. 23. Серпня, 33-А. Крім цього, у клопотанні не наведений повний перелік майна, на яке просить накласти арешт прокурор.

Отже, колегія суддів вважає, що зазначені обставини є підставою для повернення такого клопотання прокурору, який з ним звернувся, але не є підставою для відмови у його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає обов`язковому уточненню, шляхом його повернення, відповідно до вимог частини 3 статті 172 КПК України, прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 скасувати.
Матеріали за клопотанням прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002550 від 10.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, повернути прокурору та встановити строк в 72 години для усунення недоліків.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: