ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярмолинці, Роменського району, Сумської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 за ч.4 ст.358, ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2018 приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які засудженні за цей злочин вироком Галицького районного суду м.Львова від 29.10.2019 року, який набрав законної сили, всупереч чинному законодавству із застосуванням насильства, штовхаючи ОСОБА_10 та наносячи йому удари по голові та тулубу, незаконно, поза волею осіб які володіють житлом, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де на законних підставах проживають ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , чим порушив їх конституційне право на недоторканість житла. Діючи умисно, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 та з корисливих мотивів відкрито викрав майно ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , модель RM- 1133 вартістю 300 грн., в якому була сім-карта оператора «Лайф» вартістю 30 грн., на рахунку якої були грошові кошти у розмірі 30 грн., та мобільний телефон ОСОБА_11 , марки «Samsung» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 вартістю 1000 грн., в якому була сім-карта оператора «Лайф» вартістю 30 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, сім-карта оператора «Київстар» вартістю 30 грн., на рахунку якої грошових коштів не було та на якому була захисна плівка вартістю 200 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 360 грн., та потерпілій ОСОБА_11 у розмірі 1260 грнд

Обвинувачений ОСОБА_6 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явлених обвинувачень у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень. Пояснив, що дійсно 24.06.2018 приблизно о 17 год. 30 хв. штовхаючи ОСОБА_10 та наносячи йому удари по голові та тулубу разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , незаконно проник до приміщення квартир АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Після чого з застосуванням насильства відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа» та мобільний телефон ОСОБА_11 марки «Samsung» білого кольору.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились. Належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. До суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та їх мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого, оскільки він відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а також незаконно проник до житла, із застосуванням насильства, группою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність пом`якшуючої покарання обставини.

Суд враховує, що скоєні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальні правопорушення:

-за ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.

-за ч.1 ст.28 ч.2 ст.162 КК України є тяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра або на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочинів, дані, які характеризують ОСОБА_6 , враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, суд вважає можливим визначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.186, ч.1 ст.28 ч.2 ст.162 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочинів, дані, які характеризують ОСОБА_6 , враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, суд вважає можливим визначити обвинуваченому покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити покарання у виді позбавлення волі.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 був раніше засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 року за ч.4 ст.358, ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбаченні ч.2 ст.186, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України, вчинив до постановлення вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 року, тому остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 року та покарання призначеного цим вироком.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.28 - ч.2 ст.162 КК України у виді двох років позбавлення волі.

ПризначитиОСОБА_6 покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 року та покарання, призначеного цим вироком, у виді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

В строк покарання ОСОБА_6 , остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 року.

Початок строку покарання ОСОБА_6 рахувати з 06.12.2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung» - повернути потерпілій ОСОБА_11 за належністю,

- мобільний телефон марки «Nokia» - повернути потерпілому ОСОБА_10 за належністю,

- DVD-диск з надписом «Arena» на якому знаходиться відеозапис з проведеним слідчим експериментом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1