ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8713/20 (1-кс/638/2081/20) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1575/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000803 від 25.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
29.07.2020 року слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що підозрюваний своїми умисними та протиправними діями вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст.189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб. Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту потерпілого; протоколом допиту свідка; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, рапортом працівника СБУ, протоколом обшуку, протоколами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж.

Посилався на те, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України стосовно ОСОБА_7 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2020 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 строком до 17 год. 30 хв. 26 вересня 2020 року.
Також, визначено суму застави у розмірі 175 760 гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області та роз`яснено, що при внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_7 необхідно з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги доводи сторони обвинувачення, наданого в обґрунтування обрання запобіжного заходу підозрюваному саме у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , вчинений із погрозою застосування насильства до потерпілого. Крім того, судом взагалі не враховано, що Підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, на території м. Харкова не зареєстрований та не проживає, у зв`язку з чим з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3-х до 7 років, може переховуватись від явки до органів досудового розслідування та суду. Також підозрюваний, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на цей час не проведено повний обсяг слідчих дій. В обґрунтування ризику незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні прокурор зазначає, що підозрюваний може у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити потерпілого змінити свої показання та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000803 від 25.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
20.07.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор у кримінальному провадженні у своїй апеляційній скарзі не оспорює висновків слідчого судді щодо необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте вважає, що слідчим суддею безпідставно визначено розмір застави.

Сторона захисту не оскаржувала вказану ухвалу, якою фактично задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

При цьому, судом чітко визначено про наявність ризиків, що доведені прокурором, для обрання такого запобіжного заходу.

Вказане свідчить про обґрунтованість доводів клопотання прокурора, але прокурор не погодився з судовим рішенням лише в частині застосування альтернативного запобіжного заходу застави.

На думку колегії суддів такі доводи прокурора є слушними, виходячи зі змісту оголошеної ОСОБА_7 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що в свою чергу обумовлено необхідністю застосування норм ч.4 ст.183 КК України щодо альтернативного запобіжного заходу.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, рапортом працівника СБУ, протоколом обшуку, протоколами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.
Разом з тим, перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначення підозрюваному ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів вважає, що слідчий суддя передчасно визначив розмір застави.

Так, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 раніше не судимий, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований у Дніпропетровській області, однак проживаючого у м. Київ, може свідчити, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на потерпілого та свідків, а також знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, так як санкцією ч.2 ст.189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років.

Крім цього, слід зазначити, що оскільки на даний час по цьому кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій направлених на встановлення та зібрання доказів, а тому у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, в тому числі впливати на потерпілого.

Як вбачається з матеріалів клопотання та пред`явленої підозри, ОСОБА_7 здійснював тиск на потерпілого, наносив йому удари, із застосуванням сили, примусив останнього сісти в автомобіль із застосуванням сили.

Таким чином колегія суддів, враховуючи викладені обставини, а саме той факт, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із погрозою застосування насильства, та керуючись вищенаведеними нормами закону, вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, у зазначеному кримінальному провадженні 31.07.2020 року було внесено заставу на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації.

Колегія суддів зазначає, що ч.11 ст. 182 КПК України передбачено, що якщо застава не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Положеннями п.п.7,8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року, встановлено, що кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до Територіального управління ДСА засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, в якому міститься рішення про повернення застави.

Таким чином, колегія суддів роз`яснює заставодавцю, про можливість у встановленому законом порядку звернення з заявою про повернення сплаченої застави, відповідно до ст. 182 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого скасувати в частині визначення розміру застави, а в решті ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.2, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2020року в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави - скасувати.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2020року в частині обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Роз`яснити заставодавцю, про можливість у встановленому законом порядку звернення з заявою про повернення сплаченої застави відповідно до ст. 182 КПК України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді