справа № 462/3986/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0001260 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 11.06.2020 року близько 14:57 год., перебуваючи в торговому приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу таємно, викрав дві банки «ікра лососева «Посол»», загальною вартістю без ПДВ 288,40 грн., які заховав у чоловічу сумку, що мав з собою. В подальшому ОСОБА_4 не здійснивши оплату за товар, із викраденим вийшов з приміщення магазину, однак з незалежних від його волі причин свій злочинний намір до кінця довести не зміг, так як був зупинений працівником магазину.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що 11.06.2020р. близько 15:00 год., перебуваючи у магазині ТОВ «Сільпо», що розташований на вул. Кульпарківській, 226 а у м. Львові, у нього виник умисел на крадіжку продуктів, а тому він взяв із прилавку дві банки ікри, поклав їх сумку та пройшов повз каси магазину, не оплативши їх вартості. Однак його зупинили працівники магазину, вже за межами каси. Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив викладені у обвинувальному акті фактичні обставини справи, їх не оспорює, розкаявся, просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), і тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України.
Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що органом досудового розслідування діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ознакою повторності з тих підстав, що на розгляді в Залізничному районного суді м. Львова відносно ОСОБА_4 перебуває обвинувальний акт про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України ( справа №462/7583/19).
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.09.2020р. справа № 591/4366/18 дійшла висновку про те, що єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.
Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні.
З матеріалів справи №462/7583/19 вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки за ч. 1 т. 185 КК України, яка мала місце 09.10.2019р. (кримінальне провадження №0003194). Дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду та постановленням вироку ще не завершене.

За таких обставин, суд вважає, що інкримінування ОСОБА_4 ознаку повторності у цьому конкретному випадку є зайвим, оскільки судом встановлено, що інше кримінальне провадження №0003194 щодо останнього, які направлено органом досудового розслідування з обвинувальним актом до суду, не розглянуто по суті й обвинувального вироку не постановлено, а тому підстав для інкримінування особі кваліфікуючої ознаки повторності немає.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винуватого, який офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність претензій матеріального характеру зі сторони потерпілої, обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання в межах санкції статті ч 2 ст. 15, ч 1 ст. 185 КК України. Суд враховує наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючої обставини, а також те, що обвинувачений ніде не працює, немає постійного джерела доходів, не зайнятий суспільно-корисною працею, дійшов висновку про призначення покарання у вигляді арешту, що відповідатиме поняттю і меті покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 349,368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з 27.11.2020р., взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду.
Речові докази: - зубці металеві, передані на зберігання в камеру схову Залізничного ВП повернути ОСОБА_4
-Дві банки «Ікра лососева Посол» - передати потерпілому.
-Компакт-диск DVD+R залишити в матеріалах справи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 15.06.2020р. скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1