02.02.2021 Провадження по справі № 1-кп/940/37/21
Справа № 940/1520/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження №0000269 від 07.11.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

встановив:

06.11.2020 року близько 17 години 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі довіреності №883292/2016 перебуває в користуванні ОСОБА_5 , в порушення вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху «водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння», рухаючись по вулиці Академіка Байраківського в напрямку центру м. Тетіїв Київської області, в порушення вимог пунктів 12.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», проявив неуважність та безпечність, не впорався з керуванням автомобілем, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, внаслідок чого виїхав на праве узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому основи правої проксимальної фаланги 5-го пальця, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Таким чином, порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.9 а, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків, що наступили, а саме отриманням потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Вказані дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив покази обвинуваченого та не заперечував проти призначення ОСОБА_4 міри покарання, запропонованої прокурором.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді та його дії суд кваліфікує за ч.1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.9 а, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків, що наступили, а саме отриманням потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує матеріали складеної досудової доповіді, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро кається в скоєному.

Як обтяжуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з іспитовим строком один рік 6 місяців із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Також суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 23.11.2020 року, на автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз.
Речові докази: автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та двигун, які знаходяться на штраф майданчику Тетіївського ВП, передати у користування потерпілого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 23.11.2020 року, на автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути ізОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні №0000269 від 07.11.2020 року, зокрема за проведення експертизи від 30.11.2020 року №СЕ-19/111-20/54974-ІТ в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок та за проведення експертизи від 14.12.2020 року №СЕ-19/111-20/54977-ІТ в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок

Речові докази: автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та двигун, які знаходяться на штраф майданчику Тетіївського ВП, передати у користування потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1