УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Вінниці, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 03.11.2020 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що Лівобережним відділенням поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001618 від 02.11.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України (обвинувальний акт за цим обвинуваченням передано до суду), тобто діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених обставин, в невстановленому місці, в невстановлені час та дату, незаконно придбала психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку незаконно зберігала з метою збуту.
В подальшому, 02.11.2020 близько 13:30 год. поблизу будинку № 162 по
вул. Нагірній в місті Вінниці працівниками Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було зупинено ОСОБА_4 . На запитання працівників поліції, чи є у неї заборонені в обігу речі, ОСОБА_4 повідомила, що в її сумці та передній правій кишені штанів знаходяться психотропні речовини. Після цього ОСОБА_4 дістала із сумки п`ятнадцять окремо розфасованих згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору та з передньої правої кишені штанів два згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору, які було вилучено та належним чином опечатано.
Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України
№ 2123 від 03.11.2020 надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,8187 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,3791 г.
У вчиненні кримінального правопорушення 03.11.2020 повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України, уродженці міста Вінниці, з середньою спеціальною освітою, непрацюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимій, яка раніше засуджувалась: - 28.07.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік шість місяців та звільнена від відбування покарання на підставі акту амністії (судимість погашена); 11.03.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт (покарання відбуте, судимість погашена), відносно якої 28.10.2020 до Вінницького міського суду передано обвинувальний акт за ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 321 КК України, про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2.ст. 307 КК України.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: Протоколом оглядів місця події; Протоколами допитів свідків; Висновком експертизи; Протоколом затримання;
ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання, яке їй загрожує може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді; незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків з метою зміни їх показів під час досудового слідства; можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_8 раніше неодноразово судима за вчинення умисних корисливих та інших злочинів, характер та періодичність вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотиків та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що дані злочини є одним із джерел її доходу, тому перебуваючи на волі вона може вчинити інший злочин, крім того на даний час ніде не працює вагомих, соціально стримуючих факторів немає, будь-яке джерело доходів відсутнє; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує.
Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не представляється можливим.
Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.
Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001618, заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено за № 0001618 від 02.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
03.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрована та має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, вину визнає, із слідством співпрацює.
На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 03 січня 2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 03.01.2021.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя