Кримінальне провадження №1-кп/760/394/21
Справа № 755/3462/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про звільнення від кримінальної відповідальності
у зв`язку із закінченням строків давності
(повний текст)

1 лютого 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000337 від 09 січня 2015 р. та № 0003388 від 25.02.2013, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають два обвинувальних акти щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000337 від 09 січня 2015 р. та № 0003388 від 25.02.2013.

Як випливає із змісту цих обвинувальних актів, кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_5 за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України вчинені протягом 2010-2014 років.

Під час судового розгляду обвинувачена звернулася до суду із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених. ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, мотивуючи це тим, що із моменту вчинення інкримінованих їй правопорушень минули строки давності. Пояснила, що розуміє наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, їй відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та згодна із зазначеними наслідками.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні висловився в підтримку заявленого обвинуваченою клопотання, також просив звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, а провадження закрити

Прокурор клопотання підтримав лише частково, зазначив, що звільнити від кримінальної відповідальності обвинувачену можна лише за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, оскільки дані злочини є нетяжкими. Разом з тим, злочини, передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України є тяжкими, а тому строк давності для них встановлений десять років, і він не минув, тому в цій частині в клопотанні слід відмовити.

Потерпілі в судові засідання не з`являються.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст.284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, оскільки клопотання заявлене на тій стадії судового розгляду, на якій ще не досліджені письмові докази та не допитані свідки. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованих правопорушень.

Таким чином, невизнання обвинуваченою вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

Разом з тим, злочини передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 354-1 Кримінального кодексу України відповідно до ч. 5 ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочинами, а отже, строк давності, встановлений для них п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України на даний час не сплив, а тому підстави для звільнення обвинуваченої від відповідальності за вчинення цих злочинів, відсутній.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілими цивільні позови слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.

На підставі ст. 49 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України.

Кримінальні провадження, дані про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003388 в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України та за № 0000337 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України закрити.

Продовжити судовий розгляд в кримінальному провадженні № 0003388 від 25.02.2013 в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 залишити без розгляду.
Роз`яснити цивільним позивачам, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає їх праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1