В И Р О К
Іменем України

20.11.2020 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер:448/1630/19
провадження № 1-кп/448/59/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) кримінальне провадження №0000310 від 05.07.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підгать, Мостиського району, Львівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
учасники процесу:
прокурорка ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
його законний представник ОСОБА_6 ,
та захисник адвокат ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 04.07.2019 року, близько 23:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету незаконно заволодіти транспортним засобом, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на досягнення своєї мети, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно заволодів ключами від автомобіля марки «Renault Kangoo», реєстр.номер НОМЕР_1 , які знаходились на комоді, у коридорі житлового будинку потерпілого ОСОБА_5 ..

В подальшому, ОСОБА_3 , знявши із завіс металеву браму, яка була закрита на навісний замок, незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, що знаходився на подвір`ї ОСОБА_5 , та належить останньому, чим своїми діями завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 109368 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті. Пояснив, що у вечірній час, 04.07.2019року, прийшов до будинку ОСОБА_5 , разом із вітчимом, де вони усі вживали алкоголь. В подальшому вітчим пішов додому, а він побачивши, що потерпілий спить, взяв ключі від автомобіля, котрі лежали на комоді в коридорі, вийшов на вулицю, знав браму із «завісів», оскільки така була зачинена на навісний замок, завів автомобіль та поїхав до свого товариша ОСОБА_8 .. Приїхавши до останнього, сказав тому, що автомобіль дав йому дядько покататися. В подальшому він пересів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_8 , на водійське, оскільки він погано водив автомобіль. Виїхавши від ОСОБА_8 , вони подались в сторону міста Львова. Покатавшись на автомобілі вирішили повернутись додому, однак в с.Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області їх було затримано працівниками поліції. Зазначив те, що при вчиненні вищевказаного злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати до нього суворої міри покарання. Попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_5 , котрий в свою чергу вибачив йому. Завдану шкоду відшкодував у повному обсязі.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , своєї вини у вчиненому, його вина повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 04.07.2019р., у вечірній час до нього прийшов вітчим обвинуваченого ОСОБА_3 , з яким вони вживали спиртне. В подальшому прийшов обвинувачений, щоб забрати вітчима. Провівши вітчима і обвинуваченого на вулицю, пішов спати. Коли вночі прокинувся та вийшов на вулицю, то побачив, що автомобіля на подвір`ї немає, а брама знята із «завісів». Одразу ж подзвонив до дочки та повідомив, що у нього викрали автомобіль. Зранку вказаного дня працівники поліції йому повідомили, що віднайшли викрадений у нього автомобіль. Зазначив, що не пригадує, чи зачиняв вхідні двері будинку, коли лягав спати. З приводу викраденого автомобіля обвинувачений попросив вибачення у нього, повністю відшкодував шкоду. Претензій до такого він не має, просить суд його суворо не карати.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що у нічний час 05.07.2019 року до неї зателефонував батько та повідомив, що у нього з подвір`я будинку викрали його автомобіль. З приводу вказаного вона одразу зателефонувала в поліцію. В ранковий час їй стало відомо, що автомобіль викрав ОСОБА_3 , котрого працівники поліції затримали у с.Зимна вода Пустомитівського району Львівської області. Більше нічого з даного приводу повідомити не може.

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені його дружиною ОСОБА_9 з приводу викрадення у батька такої автомобіля 04.07.2019 року з подвір`я його будинку.

Надані потерпілим та свідками показання не містять суперечностей, повністю узгоджуються з суттю обвинувачення.

Судом детально, повно та всебічно досліджено всі докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема:
- заявою ОСОБА_5 , від 05.07.2019 року, з якої відомо, що такий просить прийняти міри до невідомих осіб, котрі 04.07.2019 року, у нічний час викрали з його господарства автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстр.номер НОМЕР_1 ;

- даними протоколу огляду місця події від 05.07.2019 року господарства ОСОБА_5 , що за адресою: с.Підгать, Мостиського району Львівської області, а також житлового будинку, де останній проживає та фототаблиці до такого;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного…… чи іншого сп`яніння від 05.07.2019 року за №130, з якого відомо, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком судово-психіатричного експерта №399 від 18.09.2019 року, з якого відомо, що ОСОБА_3 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати.

ОСОБА_3 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь - якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

- даними протоколу огляду предмета матерчатих рукавиць червоно-чорного кольору від 06.07.2019 року та фото таблицею до такого;

- DVD-R диск з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається факт зупинки автомобіля марки «Renault Kangoo», реєстр.номер НОМЕР_1 , 05.07.2019 року на а/д «Львів-Шегині»;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06.09.2019 року та фототаблицями до такого;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.09.2019 року та фототаблицями до такого.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Оцінюючи вищеописані досліджені в судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення злочину та винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю.

Вважає, що дії неповнолітнього ОСОБА_3 , юридично вірно кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстр.номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_5 ..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, котре згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, а також повне та беззастережне визнання вини обвинуваченим.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, те що він скоїв злочин будучи неповнолітнім та в стані алкогольного сп`яніння і щодо особи похилого віку, відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, в скоєному розкаюється, попросив вибачення у потерпілого, котрий пробачив за вчинене і просив суворо не карати, суд також враховує умови проживання та виховання неповнолітнього обвинуваченого, який виховується лише з матір`ю, тощо.

Також, суд враховує досудову доповідь Мостиського районного сектору з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію: що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. Наявні дані не вказують на ймовірність небезпеки. При цьому слід врахувати, що ризик небезпеки з боку особи, яка вже вчинила правопорушення потенційно залишається завжди, тому категорії без ризику не існує.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на обвинуваченого обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, зокрема: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення» (для неповнолітніх).

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справах «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» від 16.01.2017 року, перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ст.97 КК та ст.497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Беручи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання про можливість застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, на строк до досягнення ним повноліття.

Строк передачі неповнолітнього під нагляд матері, а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що передбачені п.п.2, 3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

При цьому, суд зазначає, що рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду.

Системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4, 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного санкцією статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року (справа №151/7253/18) де зазначено, що звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст.105 КК України здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.

Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчинені злочину, керуючись ст.105 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.289 КК України.

На підставі ст.105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання (без визначення йому виду і розміру такого), із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері: ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , а також заборони з 22:00 год. і до 07:00 год., наступної доби перебувати поза межами свого помешкання, де він тимчасово чи постійно проживає, на строк до досягнення ним повноліття.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не застосовувався та такий не застосовувати до набранням вироку законної сили.

Речові докази: матерчаті рукавиці червоно-чорного кольору марки «RTELA» та таблиця №1, яка знаходиться у спец.пакеті №4221406, котрі знаходяться у камері схову Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, - знищити.
Речові докази: 2 DVD диски із записами, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при кримінальному провадженні №0000310.

Речовий доказ: автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстр.номер НОМЕР_1 , котрий належить та переданий на відповідне зберігання потерпілого ОСОБА_5 , - вважати останньому повернутим.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок суду набрав законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1