Номер провадження по справі 1-кп/387/50/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одружений, утриманців не має, працює у виробничому підрозділі служби локомотивного господарства "Локомотивне депо Миколаїв" РФ "Одеська залізниця" "АТ "Українська залізниця", раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
за участі сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_3
представника потерпілої особи ОСОБА_6
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 02 червня 2020 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_3 04 червня 2019 року звернувся до Добровеличківської філії Кіровоградського обласного центру зайнятості, яка розташована по вул.Тітова,13 смтДобровеличківка Кіровоградської області у пошуках роботи та подав заяву про поновлення статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. В подальшому у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме бюджетними коштами в якості допомоги по безробіттю.
ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, не повідомив Добровеличківську районну філію Кіровоградського обласного центру зайнятості про те, що в період часу з 18 жовтня 2019 року по 11 листопада 2019 року працював у виробничому підрозділі служби локомотивного господарства "Локомотивного депо Миколаїв" РФ "Одеська залізниця "АТ "Українська залізниця".
Прихованням вказаного факту, яким має суттєве значення для прийняття рішення про призначення, нарахування й виплату грошової допомоги, ОСОБА_3 ввів в оману працівників Добровеличківської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості, які виходячи з оманливої впевненості в чесності дій ОСОБА_3 , на виконання вимог п.п.1,3,4 ст.22 , п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.01.2014 за №НТ140121, призначили йому допомогу по безробіттю, що дало змогу в період з 18 жовтня 2019 року по 11 листопада 2019 року отримати державні кошти на загальну суму 6549 гривень 52 копійки.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник, обвинувачений надали угоду про визнання винуватості від 05 червня 2020 року, укладену між ними, а також просили затвердити її та призначити ОСОБА_3 узгоджений вид та міру покарання.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Заявив, що йому зрозумілі: права, надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом. Стверджував, що укладення угоди є добровільним. Захисник також повідомив, що йому зрозумілі наслідки укладення угоди про визнання винуватості та просив її затвердити.
Таким чином дії ОСОБА_3 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном ( шахрайство), шляхом обману.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості від 05 червня 2020 року, укладену між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшов до висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 захисник та прокурор цілком розуміли права, визначені п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Також суд враховує, що на момент розгляду кримінального провадження санкція статті ч. 1 ст. 190 КК України зазнала змін й наразі передбачає покарання зокрема у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище, не має зворотної дії в часі.
Однак, з урахуванням положення ч. 2 ст.5 КК України, суд вважає, що визначена в угоді вид та міра покарання можлива до застосування в розглядуваному випадку, оскільки визначена в межах санкції ч. 1ст. 190 КК України в редакції, що діялана момент вчинення кримінального правопорушення (щодо штрафу), а саме станом на 04.06.2019.
Представник потерпілої особи щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 05 червня 2020 року між між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні .
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 ( тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_7