Справа № 298/639/20
Номер провадження 1-кс/298/200/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 18 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 18 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , у вересні місяці 2019 року точну дату та час слідством не встановлено, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав, а саме: знайшов неподалік моста через річку Уж в урочищі «Термачув» села Забрідь, Великоберезнянського району поліетиленовий кульок в якому знаходились патрони в кількості 98 штук, які привласнив. У подальшому ОСОБА_4 діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою незаконного поводження з бойовими припасами, не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння та зберігання, незаконно перемістив при собі до квартири в якій проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому володів та мав можливість розпорядитися на власний розсуд патронами в кількості 98 штук до 09 червня 2020 року, без мети подальшого збуту, тобто незаконно зберігав бойові припаси. 09 червня 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , працівниками Великоберезнянського відділення поліції виявлено та вилучено з шафи, яка знаходилась на балконі вказаної квартири патрони в кількості 98 штук. Згідно висновку експерта № 1/302 від 12 червня 2020 року надані на дослідження патрони в кількості 98 штук є боєприпасами, бойовими автоматними патронами центрального бою, калібру 5,45х39 мм та придатні для стрільби. Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального Кодексу України, тобто «незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами», а саме, за кваліфікуючими ознаками придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 18 червня 2020 року ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000158 від 18 травня 2020 року, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.20 червня 2020 року в ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 надав визнавальні покази про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Згідно із ст. 12 КК України (чинній до 01.07.2020) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за який законом, передбачено покарання, виключно, у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити наступні дії: 1. Переховуватися від органів досудового розслідування або суду, даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин, а саме, покарання, виключно, у вигляді позбавлення волі. 2. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, цей ризик обґрунтовується тим, що свідки судом не допитані. 3. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчиняв однорідні злочини, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України за які вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 27 лютого 2017 року був засуджений, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2018 року ОСОБА_4 був звільнений від відбування призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. При вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, крім зазначених вище ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, необхідно відповідно до ст. 178 КПК України врахувати наявність наступних обставин: 1. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється згідно ст. 12 КК України (чинній до 01 липня 2020) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, за який законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. 2. Підозрюваний ОСОБА_4 , утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання. 3. У підозрюваного ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи або навчання. 4. Офіційні джерела доходів підозрюваного ОСОБА_4 , відсутні, що може свідчити про незаконне отримання засобів для існування. 5. ОСОБА_4 , характеризується з посередньої сторони, участі у громадському житті селища не приймає. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Таким чином, оцінюючи в сукупності наявність вказаних ризиків та обставин, передбачених ст. 178 КПК України вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю не може бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 . Беручи до уваги вищевикладене прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання прокурора не заперечив, однак просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби оскільки він працює в м. Ужгород на будівництві.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів справи, в ході розслідування кримінального провадження №0000158 від 18 травня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України встановлено, що 09 червня 2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено патрони в кількості 98 шт., які згідно висновку експерта №1/302 від 12 червня 2020 року є боєприпасами, бойовими автоматними патронами центрального бою, калібру 5,45х39 мм та придатні до стрільби.
Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 18 травня 2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000158 від 22 червня 2020 року.
Також встановлено, що 18 червня 2020 року ОСОБА_4 у порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України тобто «незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами», а саме, за кваліфікуючими ознаками придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про що свідчать зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді докази, а саме протокол обшуку від 09 червня 2020 року, висновок експерта№1/302 від 12 червня 2020 року, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
Разом з тим, доводи клопотання про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення ґрунтується на припущеннях прокурора, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть слугувати достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи тяжкість покарання, яке може бути застосовано до ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні, з боку підозрюваного існує ризик переховування такого від органів досудового слідства та судута з огляду на положення ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, приходить до висновку, що адекватним та ефективним запобіжним заходом буде домашній арешт без застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, в якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год. ранку наступного дня.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до посадових осіб органів досудового розслідування, прокуратури та суду на їх виклики;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи.

Дата закінчення дії даної ухвали 14 вересня 2020 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис, що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу для організації виконання направити начальнику Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 направити слідчому, який здійснює розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1