Справа № 991/820/21
Провадження1-кс/991/841/21
У Х В А Л А

08 лютого 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань про закриття кримінального провадження № 0000324 від 13.05.2020 року,

ВСТАНОВИЛА

05.02.2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (скаржника) на рішення старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі також ДБР), капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 постанову від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000324 від 13.05.2020 року.

Скаржник зазначає, що постанова є незаконною. Він стверджує, що орган досудового розслідування неналежно проводив розслідування у цьому провадженні, зміна підслідності кримінального провадження із підслідності Національного антикорупційного бюро України на Державного бюро розслідувань зараз оскаржується, мотивувальна частина постанови слідчого ДБР ОСОБА_3 є необґрунтованою та неповною (зокрема, той не зазначає про проведення деяких процесуальних дій у кримінальному провадженні, які, насправді, проводилися), при проведенні розслідування були допущені суттєві порушення норм процесуального права, а також зазначає інші доводи.

Скаржник просить поновити строк оскарження постанови слідчого ДБР, витребувати із архіву справу № 991/247/21, а також скасувати постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000324 від 13.05.2020 року.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя доходить такого висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України). Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження у досудовому провадженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Слідча суддя не встановила таких підстав.

Скарга на рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може подаватися заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Скарга подана ОСОБА_2 . Із копії постанови, що оскаржується, можливо встановити, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) про вчинення кримінального правопорушення та подальшого розслідування у кримінальному провадженні № 0000324 є ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2020 року (справа № 991/2253/20), яка зобов`язала компетентних осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 . Також, у матеріалах є копія постанови про визнання потерпілим у кримінальному провадженні від 05.06.2020 року, прийнята старшим детективом Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , якою ОСОБА_2 було визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000324. Тому, є підстави, що скаржник є заявником та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження, що оскаржується, була прийнята слідчим ДБР 22.12.2020 року. З урахуванням строку, що сплинув, є підстави вважати, що скаржник пропустив десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Скаржник просить про поновлення строку на оскарження, оскільки зазначає, що він «не погодившись з рішенням від 16 січня, клопотався перед Апеляційною палатою ВАС про скасування». (дослівно без урахування орфографічних похибок) Слідча суддя досліджує підстави для поновлення строку.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді (ч. 1 ст. 117 КПК України). Вирішення питання про поважність причин пропущення строку покладається на розсуд слідчого судді. В загальному, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. Під поважними причинами пропущення процесуального строку необхідно також розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 року (справа № 5-117кс(15)17).

Беручи до уваги прохання скаржника про витребування справи № 991/247/21 із архіву, слідча суддя приходить до висновку, що скаржник просить поновити йому строк на оскарження у зв`язку із тим, що він вже ініціював оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 22.12.2020 року перед слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. Його скарга була повернута, та він просив скасувати це рішення в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду. Слідча суддя звертає увагу на те, що підстави для повернення скарги вичерпно передбачені ч. 2 ст. 304 КПК України. Окрім зазначеної раніше підстави, пов`язаної із пропущенням строку на звернення зі скаргою, скарга повертається якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, та скарга не підлягає розгляду в цьому суді (п. 1-2 ч. 2 ст. 304 КПК України). Усі ці підстави можуть бути усунені при повторному зверненні зі скаргою та повернення скарги не обмежує особу у повторному зверненні зі скаргою.

З урахуванням можливості скаржника звернутися зі скаргою одразу після прийняття рішення щодо попередньої скарги, а також відсутність вказівки у доводах скаржника на об`єктивні обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом проміжку часу на звернення зі скаргою, слідча суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення строку для оскарження. Відповідно, є підстави для повернення скарги з цих підстав.

Також, слідча суддя звертає увагу на питання підсудності такої скарги. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України, з урахуванням положень Глави 26.

Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України (ст. 33-1 КПК України).

Примітка статті 45 КК України деталізує перелік антикорупційних злочинів, до яких входять злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 3641, 365-2, 368 369-2 КК України. Пункти 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України встановлюють вимоги до спеціального суб`єкта кримінального правопорушення та розміру шкоди, предмета злочину. При цьому, кримінальні правопорушення, вчинені за наявності умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 с. 216 КПК України відносяться до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена КПК України, як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:

1) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»;
2) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. (пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України)

Беручи до уваги зазначені положення, слідча суддя приходить до висновку, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду розглядаються скарги, що подані в порядку статті 303 КПК України на рішення, дії чи бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України або процесуальних керівників (прокурорів) у їхніх кримінальних провадженнях.

Слідча суддя бере до уваги те, що у постанові про закриття кримінального провадження від 22.12.2020 року зазначається, що рішення про зміну підслідності з Національного антикорупційного бюро України на Державне бюро розслідувань 05.11.2020 року прийняв прокурор п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 . Станом на зараз скаржник звертає зі скаргою на рішення слідчого ДБР, який не є суб`єктом, бездіяльність якого може бути предметом розгляду у Вищому антикорупційному суді. Тому, слідча суддя Вищого антикорупційного суду не має процесуальних повноважень здійснювати розгляд скарги скаржника на рішення слідчого ДБР.

Скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду у відповідному суді (п. 2 ч. 2 ст. 303 КПК України). Відповідно, є підстави для повернення скарги з цих підстав.

Таким чином, слідча суддя доходить висновку, що скаргу необхідно повернути.

Керуючись статтями 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Повернути скаргу ОСОБА_2 на рішення старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 постанову від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000324 від 13.05.2020 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1