Справа № 462/7288/20
провадження 1-кс/462/1866/20
У Х В А Л А

20 листопада 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Залізничного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001794 від 17.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 18.11.2020 року звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова з клопотання про накладення арешту, а саме: 18 металевих підкладок, 2 металеві «костелі», 1 міжрейкову металеву накладку, 1 металевий з`єднувач чорного кольору, металевий візок чорного кольору, ковдру рожевого кольору.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене під час огляду місця події від 17.11.2020 року, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001794.
Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні, а також за відсутності власника чи володільця майна, з огляду на відсутність даних про такого.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001794, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0001794, 17.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2020 року до Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , який просить вжити заходів до невідомої особи, яка близько 08.00 год. 17.11.2020 року, шляхом злому навісного замку, проникла в компресорну, яка належить першій дільниці, першому околодку ПЧ-1 Львівської залізниці, яка знаходиться на ст. Львів, ЕЦ-1 східна горловина, звідки таємно викрала 18 металевих підкладок, 2 металеві «костелі», 1 міжрейкову металеву накладку, 1 металевий з`єднувач чорного кольору.
Під час проведення огляду місця події 17.11.2020 року за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, (перша дільниця, першого околодку ПЧ-1 Львівської залізниці, яка знаходиться на ст. Львів, ЕЦ-1 східна горловина) було вилучено 18 металевих підкладок, 2 металеві «костелі», 1 міжрейкову металеву накладку, 1 металевий з`єднувач чорного кольору, металевий візок чорного кольору, ковдра рожевого кольору.
Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.
Відповідно до вимог ст.ст. 236, 237 КПК України при обшуку, огляді слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Стаття 171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частина 2 цієї статті зазначає вимоги яким повинно відповідати клопотання, а саме:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчий у клопотанні зазначає, що метою накладення арешту є, зокрема, збереження речових доказів, однак нею на виконання наведених вимог процесуального закону не наведено будь-яких ризиків чи обставин, що вказують на такі ризики, в частині можливого знищення чи втрати майна, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події, вилучене та визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених ч.1 ст.171, ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності обґрунтувань, що дають підстави для задоволення клопотання.

Також слідчим у поданому клопотанні не вказано хто являється власником речей, на які слідчий просить накласти арешт.

Враховуючи засади законності, справедливості, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372, 376 КПК України,

постановив:

В клопотанні слідчого Залізничного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001794 від 17.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1