УХВАЛА

01 грудня 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону в порядку,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернулась до Рівненського міського суду із скаргою в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_5 щодо невручення підозри ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0004862 за ч.1 ст.154 КК України, скасувати постанову прокурора від 02.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання.

На обґрунтування клопотання вказувала, що 21.12.2018 року до Вінницького ВП звернулась громадянка ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказувала, що за період проходження служби в ЗСУ, керівник частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, змушував її до вступу в статевий зв`язок.

22.12.2018 року відомості по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004862 від 22.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 154 КК України.

17.10.2019 старшим слідчим з ОВС - криміналістом слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Хмельницькій області було направлено прокурору військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження № 0004862 від 22.12.2018 та підозру ОСОБА_8 .

Через місяць прокурор матеріли повернув та вказав, що слідчими у даному кримінальному провадженні не зібрані належні та допустимі докази та не здійснено ряд слідчих дій.

29 березня 2020 року СУ ГУ НП у Хмельницькій області було повторно направлено підозру відносно ОСОБА_6 на погодження.

Прокурором знову було повернуто підозру без погодження до СУ ГУ НП у Хмельницькій області з вказівками та зазначенням, що «прийняття рішення щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 154 КК України є «передчасним».

Однак вказівки, зазначені при повторному поверненні підозри без погодження не стосуються події, що відбулася 03.01.2018 року, є такими, що прямо суперечать матеріалам досудового розслідування.

Вважає, що прокурор затягує досудове розслідування, по справі проведені слідчі дії, витребувані документи, яких достатньо для вручення підозри ОСОБА_6

02.11.2020 прокурором винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання щодо вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Тому просить в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України скаргу задовольнити, скасувати постанову прокурора від 02.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання щодо вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 , встановити бездіяльність прокурора щодо невручення повідомлення про підозру.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону в судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення.

Вказав, що прокурор є самостійним у своїй діяльності і вважає, що зібрані докази не достатні для обґрунтованого повідомлення про підозру.

Оскільки ст. 306 КПК України передбачені обмежені строки розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності прокурора.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали по скарзі, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 004862 від 22 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КК України.

Підозра у даному кримінальному провадженні жодній особі не вручена.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 неодноразово зверталась до військової прокуратури, зокрема прокурора ОСОБА_5 з вимогою вручити повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6

02.11.2020 прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 через недостатність зібраних доказів.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Перелік слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлений главами 20, 21 КПК України.

З системного аналізу статей, розміщених у главах 20, 21 КПК України випливає, що вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення особі не відноситься до слідчих (розшукових) дій, до негласних слідчих (розшукових) дій.

Суд зауважує, що в порядку ст. 303 КПК України оскаржується лише бездіяльність слідчого, прокурора як слідча дія, однак вручення повідомлення про підозру є саме процесуальною дією на досудовому розслідуванні.

Згідно із ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Отже, процесуальне рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання, яке не стосується проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій не може бути оскаржене, як таке, що не передбачене ч.1 ст. 303 КПК України.

Це також підтверджується і ч. 3 ст. 93 КПК України, в якій прямо зазначено, що оскарженню слідчому судді підлягає лише постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Отже, відповідно до положень Кримінального процесуального законодавства України зобов`язання слідчих та/або прокурорів вручити підозрюваному повідомлення про підозру не входить до компетенціїї слідчого судді та предмету оскарження за ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. 36, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону в порядку відмовити.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1