УХВАЛА
Іменем України

19.11.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000238 від 19.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 . В обґрунтування вимог клопотання посилається на те, що арешт на транспортний засіб та реєстраційний документ накладено необґрунтовано.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, від адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, клопотання просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 є власником автомобіля марки «Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000238 від 19.03.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Renault Clio, сріблястого кольору, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 19.03.2020 року кримінальне провадження, внесене 19.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238, закрито у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України за п. 1 ст. 284 КПК України абзац 14.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею звернуто увагу і на практику Великої Палати Верховного Суду, зокрема, наведеної у постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19. У зазначеній постанові Великою Палатою зроблено правовий висновок про те, що на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000238 від 19.03.2019 року, в рамках якого був накладений арешт на автомобіль марки «Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , закрито, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2019 року (справа №295/4238/19) на автомобіль марки «Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1