Справа №639/7336/20
Провадження №1-кс/639/2688/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_5 на незаконне тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, яку в ході судового розгляду уточнив, та просив звільнити його з-під варти у зв`язку з повним відбуттям покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2020 р., оскільки вже після ухвалення даного вироку, остаточне покарання за яким було призначено за правилами ст. 71 КК України, до ОСОБА_5 було застосовано положення ч. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» та зменшено вдвічі невідбуту частину покарання за минулим вироком суду, яка була частково приєднана до покарання за новим вироком.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки ОСОБА_6 не відбуто в повному обсязі покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2020 р.

Представник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до судового засідання не прибув, через канцелярію суду надані письмові заперечення проти скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи скарги та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , який перебуває під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», слідчий суддя приходить до такого.

Вимогами частини 1 статті 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Статтею 206 КПК України надано слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та інше) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 року по справі № 766/22242/17.

Надаючи оцінку правомірності тримання ОСОБА_5 під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», та відповідно наявності чи відсутності підстав його звільнення з-під варти, слідчим суддею враховується наступне.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 затриманий 29.08.2018 р. на підставі постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2010 р.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2019 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

У строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 05.01.2007 по 06.04.2007 та з 29.08.2018 по 26.05.2019 включно з розрахунку «одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі».

Вказаний вирок суду набрав законної сили 12.06.2019 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2019 р. ОСОБА_5 у строк відбування покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2019 р. зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.05.2019 по 12.06.2019 р. включно з розрахунку «одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі».

По іншій справі, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2020 р. ОСОБА_5 засуджений за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2019 р. йому остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця 13 днів позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено обраховувати з 31.01.2020 р.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 03.11.2020 р. на підставі ухвали Харківського апеляційного суду.

Разом з тим, до набрання зазначеним вироком законної сили, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.03.2020 р. на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 скорочено наполовину невідбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2019 р.

Вказана ухвала набрала законної сили на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 01.09.2020 р.

При вирішенні питання про наявність підстав звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з відбуттям призначеного покарання слідчий суддя зазначає таке.

Станом на 01.12.2020 р. (день розгляду скарги) ОСОБА_5 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2020 р. відбув покарання у розмірі 10 місяців 1 день позбавлення волі, оскільки відповідно до вказаного вироку строк відбування покарання обчислюється з дня постановлення вироку.

Вказаний фактично відбутий строк покарання є меншим навіть за покарання, призначене ОСОБА_5 вироком суду лише за ст. 391 КК України (1 рік позбавлення волі), без врахування того, що до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду в порядку ч. 1 ст. 71 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до безумовного висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_5 повністю відбув покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2020 р., а тому його доводи про необхідність звільнення з місць позбавлення волі у зв`язку з повним відбуттям покарання не заслуговують на увагу.

Відтак, у задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на незаконне тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.12.2020 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1