Справа № 200/3499/18
Провадження № 1-кп/204/105/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000200 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000200 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
27 липня 2020 року до канцелярії суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про підготовку судом клопотання про видачу обвинуваченого в Україну. В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 по наявним облікам 05 травня 2018 року о 14 год. 13 хвл. перетнув Державний кордон як пішохід у пункті пропуску «КПВВ Чонгар (Салькове)». За наявною інформацією ОСОБА_5 08 травня 2018 року був заарештований працівниками поліції на території м. Сімферополь, де 25 жовтня 2018 року був засуджений до 7 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 162 КК РФ та наразі відбуває покарання у «ФКУ ІЛ-4 УФСІН Росії по Саратовській області». Злочин, інкримінований ОСОБА_5 передбачений ст. 366-1 УК України є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років. Строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України не закінчився. Підставами для застосування екстрадиційних заходів, є умисні дії ОСОБА_5 уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та переховування від суду. Враховуючи встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_5 , як засудженого та такого що відбуває покарання в Російській Федерації, вважає за необхідне звернутись з відповідним клопотанням до центрального органу Міністерства юстиції України для екстрадиції ОСОБА_5 , для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України. Приводом для підготовки документів про видачу особи в Україну є надходження офіційної інформації про те, що особа, видача якої запитується і стосовно якої оголошено розшук, знаходиться на території відповідної (запитуваної) державі. Це, зокрема, може бути повідомлення про затримання такої особи. Документи про видачу повинні бути перекладені на мову, яка передбачена міжнародним договором України. Це, як правило, є державна мова запитуваної сторони. Для багатосторонніх міжнародних договорів про екстрадицію можуть встановлюватися додаткові мови (наприклад, відповідно до Європейської конвенції про видачу порушників 1957 року одна їх офіційних мов Ради Європи, якщо інше не передбачено запитуваною державою, або Конвенцією СНД 1993 року російська мова). Тому, на підставі ст. ст. 9,23,36,551,573-575 КПК України просить надіслати до Міністерства юстиції України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000200 від 17.01.2018 року, про екстрадицію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. Також пояснив, що ОСОБА_5 не оголошувався в міжнародний розшук. Інтерпол не працював. Вироку, за яким ОСОБА_5 був засуджений у Російській Федерації у нього немає. Де знаходиться обвинувачений він не знає. Офіційної інформації про засудження обвинуваченого та про його відбування покарання він не має.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про підготовку судом клопотання про видачу обвинуваченого в Україну слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» видача правопорушників здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.
Відповідно до ч. 1 ст. 573 КПК України, запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання, яке на час вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або позбавленням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 формально можливо зробити запит про видачу особи (екстрадицію).
Строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України не закінчився.
Чиним законодавством передбачено ряд вимог до клопотання про видачу особи в Україну, а саме, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 575 КПК України клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України. Клопотання складається у письмовій формі і повинно містити дані про особу, видача якої вимагається, обставини і кваліфікацію вчиненого нею злочину. До клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності; 2) копія вироку з підтвердженням набуття ним законної сили, якщо видача запитується для приведення вироку до виконання; 3) довідка про відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення особою, або довідка про докази, якими підтверджується винуватість розшукуваної особи у його вчиненні; 4) положення статті закону України про кримінальну відповідальність, за яким кваліфікується кримінальне правопорушення; 5) висновок компетентних органів України про громадянство особи, видача якої запитується, складений згідно з вимогами закону про громадянство України; 6) довідка про частину невідбутого покарання, якщо йдеться про видачу особи, яка вже відбула частину призначеного судом покарання; 7) інформація про перебіг строків давності; 8) інші відомості, передбачені міжнародним договором України, який також чинний для іноземної держави, на території якої встановлено розшукувану особу.
Тобто, ч. 2 ст. 575 КПК України визначено вичерпний перелік обов`язкових вимог до клопотання та які саме документи повинні додаватися до клопотання.
З клопотання прокурора вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 по наявним облікам 05 травня 2018 року о 14 год. 13 хвл. перетнув Державний кордон як пішохід у пункті пропуску «КПВВ Чонгар (Салькове)». За наявною непідтвердженої інформації ОСОБА_5 08 травня 2018 року був заарештований працівниками поліції на території м. Сімферополь, де 25 жовтня 2018 року був засуджений до 7 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 162 КК РФ та наразі відбуває покарання у «ФКУ ІЛ-4 УФСІН Росії по Саратовській області», проте прокурором до клопотання не додано засвідченої копії ухвали слідчого судді або суду про тримання ОСОБА_5 під вартою а також не надано копію вироку відносно ОСОБА_5 з підтвердженням набуття ним законної сили, а також до клопотання не додано висновок компетентних органів України про громадянство ОСОБА_5 , складений згідно з вимогами закону про громадянство України.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 в міжнародний розшук не оголошувався.
Таким чином, прокурором ОСОБА_4 подано клопотання про підготовку судом клопотання про видачу обвинуваченого в Україну з порушенням вимог чинного законодавства.
Крім того, суд звертає увагу на те, що Законом України від 15.04.2014 року № 1207 VI «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (надалі - Закон), визначено статус зазначених адміністративних одиниць як територія України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації.
Згідно п. 1 ст. 3 Закону, тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
Регламентована міжнародними договорами та національним законодавством процедура видачі осіб не може застосовуватися у разі затримання на тимчасово окупованій території України розшукуваних осіб, оскільки екстрадиція застосовується у відносинах між державами, а не між окремими адміністративно - територіальними складовими однієї країни.
Оскільки тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, то у цій ситуації неприйнятним буде й порушення питання про видачу таких осіб перед Російською Федерацією.
Статтею 9 Закону передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Таким чином, діяльність підрозділів правоохоронних органів Російської Федерації та їх посадових і службових осіб на тимчасово окупованій території України є незаконною, а видані ними рішення чи документи є недійсними і не створюють правових наслідків.
У зв`язку з вищевикладеним слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про підготовку судом клопотання про видачу обвинуваченого в Україну.
Судом встановлена невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
В обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Обвинуваченому на адресу: АДРЕСА_1 було надіслано рекомендованим повідомленням повістку про виклик у судове засідання, призначене на 15 листопада 2018 року о 15 год. 30 хвл. На адресу суду повернувся конверт з повісткою, з зазначенням про закінчення встановленого строку зберігання.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд кримінального провадження відкладено на 13 грудня 2018 року о 08 год. 15 хвл.
Обвинуваченому на адресу: АДРЕСА_1 було надіслано рекомендованим повідомленням повістку про виклик у судове засідання, призначене на 13 грудня 2018 року о 08 год. 15 хвл. На адресу суду повернувся конверт з повісткою, з зазначенням про закінчення встановленого строку зберігання.
У підготовче судове засідання 13 грудня 2018 року з`явився прокурор, обвинувачений не з`явився. Вирішено перенести розгляд кримінального провадження на 15 січня 2019 року о 15 год. 00 хвл., направити запити для з`ясування чи перетинав обвинувачений Державний кордон.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд кримінального провадження відкладено на 14 лютого 2019 року о 09 год. 00 хвл.
Обвинуваченому на адресу: АДРЕСА_1 було надіслано рекомендованим повідомленням повістку про виклик у судове засідання, призначене на 14 лютого 2019 року о 09 год. 00 хвл. На адресу суду повернувся конверт з повісткою, з зазначенням про закінчення встановленого строку зберігання.
У підготовчому судовому засіданні 14 лютого 2019 року, у зв`язку з неявкою обвинуваченого було ухвалено відкласти судовий розгляд на 21 березня 2019 року о 09 год. 00 хвл. та застосувати привід через органи поліції до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27 грудня 2018 року за № 26/7094 ОСОБА_5 05 травня 2018 року о 14 год. 13 хвл. перетнув Державний кордон як пішохід у пункті пропуску «КПВВ Чонгар (Салькове)».
У підготовчому судовому засіданні 21.03.2019 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Кримінальне провадження зупинено до розшуку останнього.
На адресу суду 27 березня 2019 року надійшов рапорт старшого ДОП Приазовського ВП Мелитопільського ВП ГУНП ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_5 у червні 2018 року поїхав в АР Крим та до теперішнього часу не повертався. До рапорту надані аналогічні пояснення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який доводиться батьком обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно пояснень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , вона проживає за даною адресою з 1997 року. Громадянина ОСОБА_5 вона не знає і він ніколи там не проживав. У квартирі АДРЕСА_4 проживає жінка з маленькою дівчинкою.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 надав пояснення про те, що ОСОБА_5 він не знає і ніколи його не бачив. Він є власником квартири АДРЕСА_4 . У даній квартирі ОСОБА_5 не проживав.
Згідно листа Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.10.2019 року за № 45/3-4210, за базою «Аркан» встановлено, що ОСОБА_5 05.05.2018 року в пункті пропуску «Чонгар» перетнув державний кордон України в напрямку АР Крим та до теперішнього часу не повертався.
11.03.2020 року на адресу суду надійшов лист Управління карного розшуку Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року за № 3/11-1132, згідно якого повторною перевіркою ОСОБА_5 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 не мешкає більше трьох років та відношення до місць колишнього тимчасового мешкання не має. Перевіркою по облікам управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не значиться, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Подальшою перевіркою встановлено, що ОСОБА_5 по наявним облікам 05 травня 2018 року о 14 год. 13 хвл. перетнув Державний кордон як пішохід у пункті пропуску «КПВВ Чонгар (Салькове)». За наявною інформацією ОСОБА_5 08.05.2018 року заарештований працівниками поліції на території м. Сімферополь, де 25.10.2018 року засуджений до 7 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 162 КК РФ та наразі відбуває покарання у «ФК ИК-4 УФСИН Росии по Саратовской області».
Ухвалою від 11 березня 2020 року відновлено судове провадження по кримінальному провадженню № 0000200 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та призначено підготовче судове засідання на 26 березня 2020 року о 09:00 год.
У підготовчі судові засідання призначені на 18.05.2020 року, 09.07.2020 року, 27.07.2020 року обвинувачений не з`явився, та у зв`язку з клопотаннями прокурора розгляд підготовчих судових засідань було відкладено.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, судом було вчинено всі передбачені законом дії щодо виклику обвинуваченого в судове засідання, судом було постановлено ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 привод через органи поліції, проте вони не були виконані. Обвинувачений не з`являвся у підготовчі судові засідання, причин неявки суду не повідомляв. А тому, з наявних матеріалів вбачається недостовірність відомостей у обвинувальному акті щодо місця проживання обвинуваченого.
Крім того, як вбачається з пояснень опитаних мешканців будинку АДРЕСА_7 , ОСОБА_5 за адресою, вказаною в обвинувальному акті, не проживає та ніколи не проживав, що свідчить про невідповідність зазначеної в обвинувальному акті інформації щодо фактичного місця проживання обвинуваченого, що позбавляє суд повідомити належним чином обвинуваченого та забезпечити його явку до суду.
Таким чином, обвинувальний акт не містить відомостей про фактичне місце проживання обвинуваченого, що робить не можливим його виклик в установленому законом порядку до суду.
Невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання ОСОБА_5 позбавляє суд можливості, у відповідності з вимогами ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання.
Враховуючи неналежне зазначення визначення місця проживання обвинуваченого, на думку суду, необхідно усунути недоліки в затвердженому прокурором обвинувальному акті.
Будь-яких доказів достовірності зазначених у обвинувальному акті відомостей про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 суду не надавалось.
Зазначені в підготовчому судовому засіданні обставини вказують на наявність суттєвих порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, що унеможливлює належне проведення судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства та встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 350, 372, 376, 573-575 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про підготовку судом клопотання про видачу обвинуваченого в Україну відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000200 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1