Дата документу 12.10.2020
Справа № 334/4621/20
Провадження № 1-кс/334/2095/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002418 від 16 серпня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нижнє Гурово, Советського району, Курської області російської федерації, громадянина України, маючого середню освіту, вдівця, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002418 від 16 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 серпня 2020 року, приблизно 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у компанії з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості, а саме предмета схожого на ніж, знаходячись перед потерпілим, наніс останньому не менше чотирьох ударів ножем, який перебував у нього в правій руці, в ділянку латеральної поверхні грудної стінки на рівні 6-7 міжребер`я по середній ключичній лінії потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Органами досудового слідства дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ч.1 ст.121 КК України, а саме: заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження.

16 серпня 2020 року о 05 годині 23 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України (фактичний час затримання 19 годин 30 хвилин 15 серпня 2020 року).

16 серпня 2020 року о 11 годині 56 хвилині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 15 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 яким зафіксована обстановка вчиненого кримінального правопорушення та вилучено речові докази;

протоколом огляду місця події від 15 серпня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 а саме поблизу другого під`їзду вказаного будинку, яким зафіксована обстановка вчиненого кримінального правопорушення та вилучено речові докази;

протоколом допиту свідку ОСОБА_8 , яка пояснила, що 15 серпня 2020 року приблизно о 19:10 вона знаходилась біля будинку АДРЕСА_4 , та побачила як її співмешканець ОСОБА_7 , вибіг з під`їзду вказаного будинку, при цьому тримався за лівий бік свого тулуба який був в крові. Далі, ОСОБА_7 , попрохав свідка викликати швидку медичну допомогу, поки свідок ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , очікували швидку останній пояснив в приміщенні квартири АДРЕСА_5 по вказаній адресі в ході конфлікту з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній наніс йому тілесні ушкодження кухонним ножем.

протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він є лікарем швидкої медичної допомоги, так 15 серпня 2020 року поступив виклик про ножове поранення за адресою: АДРЕСА_4 . По прибуттю на вказану адресу було виявлено чоловіка на лавці біля другого під`їзду вказаного будинку біля якого знаходилась жінка яка пояснила свідку що у її чоловіка з тестем виник конфлікт в ході якого останній наніс тілесні ушкодження її чоловіку.

протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 , який пояснив що 15 серпня 2020 року приблизно о 19:00 свідок прийшов у гості до своїх родичів за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши до приміщення під`їзду свідок почув крики, після чого почав бігти на третій поверх, далі свідок побачив як біля входу до квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 тримаючи в руці ніж наносить удари ОСОБА_7 , в лівій бік тулубу.

протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній відобразив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.

висновком судово-медичної експертизи;

висновком судово-імунологічної, та судово-цитологічної експертизи;

16 серпня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 16 жовтня 2020 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комісійної судово - медичної експертизи згідно проведеного з підозрюваним слідчого експерименту, яка знаходиться на виконанні в відділенні судової медичної експертизи КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР та на даний час не закінчена;

долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової медико-криміналістичної експертизи, яка знаходиться на виконанні в відділенні судової медичної експертизи КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР та на даний час не закінчена;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 з матеріалами досудового розслідування та виконати вимоги ст.290 КПК України;

Провести вказані слідчі дії та експертизи у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку зі значною кількістю та тривалістю проведення експертизи, без висновків якої неможливе завершити досудове розслідування.

У зв`язку з вищевикладеним на підставі постанови в.о. керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002418 від 16 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - до 3 місяців, тобто до 16 листопада 2020 року.

Беручи до уваги вказаний факт та лист апеляційного суду Запорізької області №04-09 від 11 квітня 2013 року «Про забезпечення конституційних гарантій прав обвинувачених на свободу та особисту недоторканість, які знаходяться під вартою, при направленні прокурорами до суду першої інстанції обвинувальних актів» рекомендовано до направлення кримінального провадження з обвинувальним актом до суду продовжувати строки тримання під вартою обвинувачених таким чином, щоб закінчення передбаченого законом та вказаного в ухвалі слідчого судді строку тримання під вартою як запобіжного заходу мало місце не раніше як через 25-30 днів з дня отримання провадження судом.

Та відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» при направленні обвинувального акту до суду, запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене виникла необхідність в продовжені строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до «13» листопада 2020 року.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого або свідків у кримінальному провадженні;

Окрім того, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищевикладене, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого або свідків.

Сторона обвинувачення звертає увагу на:

наявність вагомих доказів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч.1 ст.121 КК України до восьми років позбавлення волі;

відсутність постійного місця роботи, а відповідно джерело для існування.

підозрюваний ОСОБА_5 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою також фактично мешкає потерпілий ОСОБА_7 , та свідок ОСОБА_8 .

Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується також антисоціальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 та поведінкою в конкретному випадку, яка характеризується, в можливій спробі вмовляння, переконання, примусу та погрози вплинути на дії потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування триває та не встановлено всіх обставин вчиненого злочину, не підтверджено яким саме предметом спричинено тілесні ушкодження потерпілому, отже перебуваючи на волі підозрюваний матиме змогу безперешкодно знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які на даний час не встановлені та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що останній, з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та взагалі залишити територію України. Тому, ОСОБА_5 боючись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом, буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Наразі виникає необхідність у проведенні подальших слідчих дій по даному кримінальному провадженню, тому вплив підозрюваного ОСОБА_5 може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

При вирішенні питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Стороні обвинувачення неодноразово вказувалося на неприпустимість врахування тяжкості пред`явленого обвинувачення, як єдиної обставини, що підтверджує наявність вищезазначених ризиків, однак Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , з наступних причин:

особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України;

особиста порука на адресу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Запорізької місцевої прокуратури №3 не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки у ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не має не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Крім того, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ч.4 ст.183 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до трьох місяців, оскільки завершити досудове розслідування до 16 жовтня 2020 року перешкоджає необхідність проведення відповідних процесуальних дій.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з вимогами ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. За змістом частини 5 цієї статті прокурор, слідчий повинен довести, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_5 перешкоджає необхідність проведення відповідних процесуальних дій, зокрема, долучити висновок комісійної судово-медичної експертизи згідно проведеного з підозрюваним слідчого експерименту, яка знаходиться на виконанні в відділенні судової медичної експертизи КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР та на даний час не закінчена, долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової медико-криміналістичної експертизи, яка знаходиться на виконанні в відділенні судової медичної експертизи КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 не може бути змінений на інший у зв`язку з тим, що наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків по кримінальному провадженню. Таким чином, ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання підлягає задоволенню, строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити до трьох місяців відповідно до положень ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002418 від 16 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нижнє Гурово, Советського району, Курської області російської федерації, громадянина України, маючого середню освіту, вдівця, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, до трьох місяців до - 10 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1