В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
01 грудня 2020 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000038 від 28 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,3 ст.357 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

28 вересня 2020 року в період часу з 00.30 год. до 00.40 год. ОСОБА_3 перебував в приміщені житлового будинку ОСОБА_5 , розташованого на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , оглядаючи будинок в кімнаті виявив жіночу сумку, належну ОСОБА_5 .. Відкривши кишеню сумки, в середині виявив банківську картку "ПриватБанк" з номером НОМЕР_1 , яка відповідно положень Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року №2657-XII, Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року №2346-111, п.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року №851-IV, "Положення про міжбанківські розрахунки", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, і статті 200 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом потерпілої ОСОБА_5 , який надає доступ останній до її заощаджень. У обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на викрадення офіційного документу, а саме банківської картки "ПриватБанк", належної ОСОБА_5 , з номером НОМЕР_1 . Впевнившись у відсутності сторонніх осіб та таємності своїх дій, викрав вказану банківську картку, заволодівши нею ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишив.
Крім того, 28 вересня 2020 року в період часу з 00.30 год. до 00.40 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені житлового будинку гр. ОСОБА_5 , розташованого на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , оглядаючи будинок в кімнаті виявив жіночу сумку, належну ОСОБА_5 .. Відкривши кишеню сумки, в середині виявив паспорт громадянина України, виданий 11 квітня 2018 року на її ім`я, який вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи вимоги п.23 постанови Верховної Ради України від 02 вересня 1993 року №3423-Х "Положення про паспорт громадянина України", яким встановлено заборону вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та таємності своїх дій, викрав його. Заволодівши паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишив.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.
За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 :
- за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційних документів;

- за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,суд відносить щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, за останнім місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, не має судимості.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також те що, відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд вважає можливим призначити йому покарання у межах санкції інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.357 КК України - у виді штрафу.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;
- за ч.3 ст.357 КК України у виді у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.;.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Речовий доказ:
- банківська картка "ПриватБанк" з номером НОМЕР_1 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 (пакет №1), яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній як законному володільцю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Обвинуваченому, потерпілому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ :