УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0001060 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заливши його на території спеціального закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 11.11.2020 близько 16:20 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota Avalon», д.н.з. « НОМЕР_2 », рухаючись по регульованому перехресті вулиці Шолом-Алейхема та вулиці Павліченко в напрямку вулиці Шевченка в місті біла Церква, на заборонений сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також рухався на даному перехресті на дозволений «зелений» сигнал світлофору, в напрямку вулиці Ярмакова та мав перевагу у русі. Після зіткнення автомобіль марки «ВАЗ 2107» в некерованому стані викинуло на тротуар, де він допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася по тротуару. Після ДТП водій ОСОБА_5 зник з місця пригоди. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 з діагнозом полі травма була доставлена в Білоцерківську МЛ №2, де вона згодом померла. Також в результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забою колінного суглобу.

11.11.2020 під час проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди оглянуто та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого він доставлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в клопотанні зазначає, що вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом, у зв`язку з чим просить накласти на нього арешт.

В судове засідання прокурор не з`явився та у своєму клопотанні просив здійснювати його розгляд без його участі.

Власник тимчасово вилученого майна в судовому засіданні просив не залишати автомобіль на майданчику тимчасового утримання, оскільки зазначене призведе до його псування.

Слідчий суддя, вислухавши власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001060 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.286 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 від 12.11.2020 про визнання речовим доказом вказаний вище транспортний засіб визнано речовим доказом.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, без задоволення клопотання в частині вирішення порядку зберігання речових доказів, враховуючи, що слідчим суддею вирішується питання про арешт майна відповідно до статей 170-173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1