печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 на Наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2020 року № 365/5 про видачу (екстрадицію),-
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 на Наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2020 року № 365/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Російську Федерацію для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Заявник та його захисник у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду скарги повідомлялись належним чином. Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав заяву про не можливість участі у судовому засіданні у зв`язку із протиріччям у виборі позиції з клієнтом.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні надала пояснення, заперечувала проти задоволення скарги, оскільки скарга є необґрунтованою та безпідставною.
За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника та його захисника на підставі ст. 26 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Київською обласною прокуратурою (Прокуратурою Київської області) відповідно до ст. 587 КПК України та наказу Генеральної прокуратури України №223 «Про організацію роботи органів прокуратури України у галузі міжнародного співробітництва» від 18.09.2015 року проведено екстрадиційну перевірку щодо наявності підстав до видачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Російську Федерацію для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Екстрадиційною перевіркою встановлено наступне.
16.04.2017 року працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації.
У Департаменті міжнародного права опрацьовано отриманий на підставі Європейської конвенції про видачі правопорушників, 1957 року, запит Генеральної прокуратури Російської Федерації від 17.05.2017 №81/3-1504-16 про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі), ч. 4 ст. 159 (шахрайство, вчинене у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Запит Генеральної прокуратури Російської Федерації від 17.05.2017 №81/3-1504-16 про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 та долучені до нього документи оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про видачі правопорушників, 1957 року.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі), ч. 4 ст. 159 (шахрайство, вчинене у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні зазначених злочинів перебуває у провадженні Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан.
Постановою судді федерального суду Кіровського району м. Махачкали від 24.05.2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Кримінальна відповідальність за вчинені ОСОБА_5 діяння передбачена ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.
Злочин, передбачений ст. 190 Кримінального кодексу України, не належить до військових злочинів і не носить політичного характеру. Достовірний фактів переслідування громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 в Російській Федерації з політичних мотивів екстрадиційною перевіркою, проведеною прокуратурою Київської області, не встановлено.
Будь-які заяви, інформація від ОСОБА_5 чи його захисника щодо його переслідування з політичних, релігійних чи інших переконань до Міністерства юстиції України не надходили.
На території України зазначена особа до кримінальної відповідальності не притягалась.
Компетентні органи України не проголошували остаточного рішення стосовно ОСОБА_5 у зв`язку із правопорушеннями, за які вимагається його видача, та не ухвалювати рішення про порушення чи припинення переслідування у зв`язку з цими самими правопорушеннями.
Не спливли строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України не надходили.
13.07.2017 року ОСОБА_5 звернувся до ГУ ДМС із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
02.08.2017 року Наказом ГУ ДМС у м. Києві №351 заявникові відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зазначене рішення ОСОБА_5 оскаржив у судовому порядку.
28.11.2018 року рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва в задоволенні позову ОСОБА_5 на дії органів ДМС України відмовлено.
11.04.2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2018 року без змін.
15.08.2019 року ухвалою Верховного Суду у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року у справі за позовом остатнього до ГУ ДМС у м. Києві про скасування наказу від 02.08.2017 №351, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
27.09.2019 року ухвалою Верховного Суду у прийнятті до розгляду Великою Палатоб Верховного суду касаційної скарги ОСОБА_5 про перегляд ухвали касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 року та розгляд його касаційної скарги Великою Палатою Верховного суду у справі за позовом остатнього до ГУ ДМС у м. Києві про скасування наказу від 02.08.2017 №351, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Відповідно до інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 17.12.2019 року ОСОБА_5 документований довідкою про звернення за захистом в Україні №008429 строком дії до 13.08.2017 року. У зв`язку з втратою вказаної довідки ОСОБА_5 15.05.2018 року документований довідкою про звернення за захистом в Україні №008922, строк дії який завершився 15.08.2018 року.
Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 1 ст. 587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

У відповідності до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Згідно ч. 1 ст. 591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

При розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Таким чином, на підставі досліджених матеріалів скарги та висновку екстрадиційної перевірки відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено та стороною захисту в ході розгляду не надано достатніх доказів того, що пр. проведенні перевірки відносно останнього допущено порушення закону, а відтак слідчий суддя знаходить наказ обґрунтованим і приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 587, 590, 591 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 на Наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2020 року № 365/5 про видачу (екстрадицію) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1