Справа № 404/3233/20
Номер провадження 1-кп/404/232/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0003142 від 13.05.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Овсяниківка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, ромської національності, не працюючого, із загальною середньою освітою, без постійного місця проживання і реєстрації, раніше судимого:

- 22.08.2002 року Деснянським районним судом м.Чернігів за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 07.06.2004 року по відбуттю строку покарання;

- 22.11.2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі. 10.06.2008 року апеляційним судом Кіровоградської області вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2007 року змінено та перекваліфіковано його дії з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 ч.2 КК України та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21.11.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 28.02.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 01.03.2017 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 10.09.2018 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2018 року умовно достроково на 7 місяців 17 днів,

- за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника адвоката: ОСОБА_6 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за наступних обставин.

Так, 12.05.2020 року близько 20 години 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходилися біля входу до підвального приміщення багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , де разом вживали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв у ОСОБА_5 , виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку лівої скули, в результаті чого ОСОБА_9 не втримав рівновагу та впав у положення лежачи на спині на підлогу у яму перед входом до підвалу вище вказаного будинку. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_9 , нахилився до останнього та діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито викрав з кишені куртки, у яку був одягнений потерпілий ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Huawei Y7 2019 DUB-LX1 3/32 Gb Вluе», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 367 від 20.05.2020 року складає 3071 гривень 67 копійок, та банківську картку банку «Ощадбанк». В подальшому розуміючи свої злочинні протиправні дії та можливі наслідки, маючи намір незаконно збагатитися, ОСОБА_5 , наніс ОСОБА_9 не менше 7 ударів кулаками обох рук по голові та в область обличчя вимагаючи у потерпілого повідомити пароль до банківської картки банку «Ощадбанк», в результаті чого ОСОБА_9 під фізичним впливом повідомив ОСОБА_5 пароль до своєї банківської картки.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, з викраденої банківської картки на власні потреби витратив грошові кошти в сумі 734 гривні 20 копійок та розпорядився на власний розсуд викраденим мобільним телефоном.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3805 гривень 87 копійок та завдав тілесних ушкоджень у вигляді синців в правій виличній ділянці з переходом на лобну, скроневу та праву щоку, верхній повіці правого ока, саден на спинці носу та ділянки осаднення під лівим оком, які експертизи №447 від 22.05.2020 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння. Повністю визнає кількість, вартість та найменування викраденого майна. Розкаюється у вчиненому та просить у потерпілого вибачення.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, умисний та закінчений.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_5 за останнім місцем проживання характеризується посередньо, наразі без постійного місця проживання і реєстрації, не працює, не одружений, згідно довідки КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 15.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 знаходився під наглядом з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з 2007 року. В 2012 році знятий з нагляду, відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня» від 21.05.2020 року (згідно медичної карти амбулаторного хворого) ОСОБА_5 в 1995 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу легкої розумової відсталості, осудний, раніше неодноразово судимий.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №209 від 19.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Із врахуванням обставин кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі ОСОБА_5 , оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з тим, що останній раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, та після відбуття покарання вчинив новий злочин, а тому він представляє суспільну небезпеку для оточуючих та підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Застосований до ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 19 травня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судової товарознавчої експертизи №367 від 20.05.2020 року в розмірі 980 грн. 70 коп.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Huawei Y7 2019 (DUB-LX1) 3/32 Gb Вluе», Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ; чохол сіро-синього кольору, договір купівлі, фіскальний чек, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , - залишити потерпілому ОСОБА_10 , як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, якщо він перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1