ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2020 Справа №607/3149/20

Провадження №1-кп/607/1033/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000331 від 03 лютого 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, із вищою освітою, раніше судимого:

- 20 грудня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 28 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

- 19 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 23 січня 2020 року о 16 год. 48 хв., який перебував у приміщенні магазину «Оливка», що по вул. Котляревського, 11, в м. Тернополі, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 23 січня 2020 року о 16 год. 48 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Оливка», що по вул. Котляревського, 11, в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто ке спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів, викрав із торгових стелажів, що знаходяться в торгівельних залах згаданого магазину чотири плитки шоколаду торгівельної марки «Міlkа» з карамеллю і арахісом, масою 275 грам, вартістю 65,00 гривень кожна, загальною вартістю 260,00 гривень.

Вказані чотири плитки шоколаду ОСОБА_3 заховав у куртку, та в подальшому попрямував до виходу з приміщення магазину «Оливка», що по вул. Котляревського, 11, в м. Тернополі, де пройшов повз касову зону, за викрадений товар не розрахувався та покинув приміщення магазину.

Із викраденим майном ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, чим спричинив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 260,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, однак, у відповідності до вимог ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показів.

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, доводиться показаннями потерпілої, а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами:

- в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 23 січня 2020 року вона особисто працювала в магазині «Оливка», вул. Котляревського, 11, м. Тернопіль. Помітила, що в магазин зайшов невідомий їй чоловік, який зупинився та присів біля стилажів із шоколодками, що навпроти каси, а коли він вийшов, то виявила відсутність чотирьох шоколадок «Міlkа». Такими діями їй було завдано матеріальну шкоду на суму 260,00 гривень;

- заявою ОСОБА_5 (зареєстровано 03 лютого 2020 року), згідно якої остання просить притягнути до відповідальності невідому їй особу, яка 23 січня 2020 року близько 16 год. 50 хв., по вул. Котляревського, 11, м. Тернопіль, магазин «Оливка», таємно викрала 4 плитки шоколаду «Мілка»;

- актом ревізії та звітом по руху товару від 23 січня 2020 року, згідно яких вбачається недостача 4 шоколадок в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_2 , ФОП « ОСОБА_5 »;

- протоколом огляду від 05 лютого 2020 року, згідно якого було оглянуто акт ревізії на 23 січня 2020 року, звіт по руху товару та накладну від 18 грудня 2019 року, дані документи визнано речовими доказами;

- протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 05 лютого 2020 року, згідно якого добровільно видано та вилучено відеозаписи з камери відеоспостереження за 23 січня 2020 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_2 , ФОП « ОСОБА_5 », який визнано речовим доказом;

- протоколом огляду відеозапису від 06 лютого 2020 року із таблицею ілюстрацій до нього, згідно яких виявлено особу чоловічої статті, одягнену в темну шапку, чорну куртку, сині штани, чорне взуття. Вказана особа візуально схожа на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Видно як ОСОБА_3 підходить до торгового стелажу, де знаходяться товарно-матеріальні цінності, а саме шоколадки, в подальшому бере з нього шоколадки, візуально схожі на шоколад «Мілка» з карамеллю і арахісом, масою 275 г. та в подальшому ховає їх за пазуху. Вказаний диск також оглянуто в судовому засіданні.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочинів, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів проти власності, відсутність утриманців, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі та повністю приєднано покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2019 року у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. і за сукупністю вироків визначено до остаточного відбуття покарання ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., виконується самостійно. Беручи до уваги те, що злочин, за яким обвинувачений ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності (за даним вироком) був вчинений ним до постановлення вироку від 19 лютого 2020 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначене за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., виконувати самостійно.

Зарахувати у строк призначеного судом остаточного покарання, частково відбуте ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року.

Речові докази по справі:

- акт ревізії на 23 січня 2020 року, звіт по руху товару, накладну від 18 грудня 2019 року, оптичний носій інформації DVD-R диск «Verbatim», 4.7 Gb, №CMDR47G-CFMWM05-004 M403, на якому містяться відеозаписи подій, які мали місце 23 січня 2019 року - зберігати при матеріалах судового провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1