Справа № 645/1028/18
Провадження № 1-кп/645/99/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молодогвардійськ Луганської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працюючого, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, -
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2017 о 15:00 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , разом зі своїм знайомими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , поверталися з відпочинку на «Холодному озері», та проходили повз території деревообробного підприємства «Форез», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Єнакіївська, 19/318.
В цей момент між ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_10 та ОСОБА_20 на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_21 ..
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , знаходячись на відстані не більше 1 метру від ОСОБА_22 , який йшов позаду, повернувся до останнього обличчям, та наніс прямий удар кулаком лівої руки в область правого ока ОСОБА_22 .
Після цього до потерпілого ОСОБА_22 підійшов ОСОБА_10 та знаходячись по заду потерпілого, на відстані не більше 1 метру, наніс ОСОБА_21 більше чотирьох бокових ударів кулаком правої руки, в область потилиці.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_17 наніс ОСОБА_21 один прямий удар кулаком правої руки в область нижньої частини обличчя спереду, після цього відразу ж наніс один боковий удар кулаком лівої руки в область щелепи справа.
Від отриманих ударів ОСОБА_23 впав на землю, на спину, ОСОБА_10 та ОСОБА_17 продовжили наносити йому удари ногами по голові, обличчю та тулубу.
Протиправні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були припинені ОСОБА_24 ..
Від отриманих ударів ОСОБА_23 втратив свідомість.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №7515-ая/17 від 12.12.2017 ОСОБА_21 , були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням травматичного субарахноїдального крововиливу, перелом кісток лицьового скелету - правої виличної кістки без зміщення, перелом кісток носу, садно та синець на голові, синці на обличчі.
Відповідно до характеру та локалізації травм, виявлених у ОСОБА_22 , в результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 7515-ая/17 від 12.12.2017 тілесні ушкодження у вигляді: садна на голові, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень; закриту черепно-мозкову травму, яка за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня).
Відповідно до характеру та локалізації травм, виявлених у ОСОБА_22 , в результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_17 заподіяв потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 7515-ая/17 від 12.12.2017 тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом кісток носу, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 день) та перелом правої виличної кістки, який за ступенем тяжкості відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та цивільний позов не визнав та пояснив суду, що 11.06.2017 року ОСОБА_17 , який є його напарником по роботі, запропонував відпочити на озері, він погодився. Вони придбали по 2 пляшки пива та пішли на Холодне озеро в промзоні. В цей час на озеро приїхали ОСОБА_8 з ОСОБА_24 та привіз їх ОСОБА_25 .. Цих осіб він знав раніше, а ОСОБА_17 не знав. Вона розмістились поруч, пили пиво, боролись на руках, конфлікта не було. У ОСОБА_8 було пиво та самогон, вони сказали, що відмічають похмілля та п"ють за так звану «ДНР». Вони з ОСОБА_17 відмовились пити самогон, тим більш за таким сумнівним поводом. Вони зібрались уходити, ОСОБА_24 пішов вперед, за ними на саме озеро автомобіль не приїздив. Вони йшли втрьох в сторону дома ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 .. Додому були два шляхи по великій трубі через болото, або в обхід. Запропонували йти в обхід, так як ОСОБА_8 був п`яний, але він не погодився. ОСОБА_8 пропустили вперед, він впав в болото, вони із ОСОБА_17 допомогли йому піднятись та вони пішли далі по трубі. По дорозі вони продовжили розмову, ОСОБА_26 в цей момент не було, у них зайшов спір про Україну та Росію, в цей момент підійшов ОСОБА_27 "ятко Д.В.. ОСОБА_8 відштовхнув Дев" ОСОБА_28 та наніс йому 2-3 удари, Дев" ОСОБА_28 впав на спину, він стояв в стороні. Потім ОСОБА_17 наніс 2-3 удари в обличчя ОСОБА_8 , ОСОБА_8 хотів вдарити Дев" ОСОБА_28 ногою, але не розрахував та впав. У ОСОБА_17 був синець на обличчі та пошкоджена губа. Підійшов ОСОБА_24 та запитав навіщо б`єте ОСОБА_8 .. Також зазначив, що ОСОБА_8 йшов сам, його ніхто не вів під руки, у нього була пошкоджена губа, про зуби йому невідомо, свідомість він не втрачав. Закрита черепно-мозкова травма у потерпілого могла виникнути за добу, поки він не звертався до лікарні, йому відомо, що у потерпілого у родині бували конфлікти. ОСОБА_25 приходив до палатки, де вони були із ОСОБА_17 та пропонував йти та вирішувати питання із ОСОБА_8 , але він зазначив, що він його не бив, тому нікуди не піде. Також зазначив, що до 2014 року він дружив із ОСОБА_29 , але вони припинили спілкування через політичні погляди. У нього був словесний конфлікт із ОСОБА_8 через політичні погляди, вважав, що через це ОСОБА_8 його обмовляє. Він ударів ОСОБА_8 не наносив.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 винним себе у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та цивільний позов визнав частково, пояснив суду, що 11 червня 2017 року він зустрівся із ОСОБА_10 , вони пішли на озеро, де пили пиво. На озері вони зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_26 , познайомились, пили пиво, боролись на руках. У них виник конфлікт на політичні теми. Він з ОСОБА_8 майже не спілкувався, з ним спілкувався ОСОБА_10 , він чув як ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розмовляли на підвищених тонах на політичні теми. Потім зібрались додому, ОСОБА_29 пішов раніше. Він став отводити ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вдарив його, а він вдарив ОСОБА_8 2-3 рази. У нього була розбита губа та ніс, від удару він впав, але одразу встав, так як ОСОБА_8 йшов на нього, напевно хотів ще вдарити. Він наносив ОСОБА_8 удари наотмашь, наніс 1 або 2 удари, можливо більше, куди попадав не знає, але цілився в голову. До лікарні він не звертався. Коли ОСОБА_8 хотів вдарити його ногою, то впав та вдарився головою, у нього з`явилась гематома на голові. По дорозі ОСОБА_8 упав з труби.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 12.06.2017 року він прийшов до магазину на перехресті вул. Велозаводській та Немишлянській, де зустрів знайомого ОСОБА_29 , з яким придбали пиво. Подзвонили ОСОБА_25 , щоб той відвіз їх на озеро. Коли вони приїхали на озеро приблизно о 13.50 годин, то там зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Вони випили пиво та пішли купатись. Спілкуючись він дізнався, що ОСОБА_10 кандідат у майстри спорту, ОСОБА_11 також кандідат у майстри спорту по боксу, вони посперечались хто-кого переможе, стали боротись. Біля озера вони були приблизно годину. Близько 15.00 години конфлікт почався з того, що ОСОБА_17 був агресивно налаштований, так як ОСОБА_10 його декілька раз переміг у боротьбі. Він хотів ще з кимось поборотись та перемогти, але потерпілий з товарищем не хотіли. Почалась словесна сварка, яка тривала десь 5 хвилин. Обвинувачені дізнались, що потерпілий родом із Росії та почали його ображати. ОСОБА_29 запропонував йому піти додому, вони зібрались та пішли. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли за ними. Потерпілий зупинився перед трубою, подзвонив ОСОБА_25 , щоб він забрав їх із озера, в цей момент ОСОБА_10 та ОСОБА_17 обігнали його. ОСОБА_29 йшов попереду у полі його зору в 15-20 метрах, а також попереду нього йшли ОСОБА_10 та ОСОБА_27 "ятко Д.В.. Першим до нього підійшов ОСОБА_17 та різко став бити, а потім підійшов ОСОБА_10 .. Дев" ОСОБА_28 бив і лівою і правою рукою, наніс приблизно 3 удари в обличчя, ОСОБА_10 бив його сзаду, наніс приблизно 4 удари по голові, він впав, хто-то бив його ногами, але він не бачив хто, поруч сторонніх більш нікого не було. ОСОБА_29 крикнув, щоб припинили його бити, підійшов до нього та підняв. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_25 забрав його та ОСОБА_26 з озера. Після 15.00 години вони приїхали до його будинку. Брати ОСОБА_30 взяли його під руки, так як він дуже погано себе почував, йому було погано та запаморочення, та завели додому. Йому пропонували відвезти до лікарні, але він відмовився. В дома була його дружина. На ранок у нього були великі гематоми, не було 4 зубів, порвана губа. Викликали швидку допомогу та поліцію, його забрали до лікарні. В лікарні він був на стаціонарному лікуванні 10 днів, потім вдруге ліг до лікарні в вересні 2017 року, в листопаді 2017 року йому встановили 3 групу інвалідності. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Спричинення шкоди обгрунтовував тим, що він витрачав гроші на лікування, погано себе почував, ушкодження вплинули на працездатність. Після спричинених тілесних ушкоджень настали такі негативні наслідки, як інвалідність, погане самопочуття.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_17 в судовому засіданні оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав доцільним дослідження доказів щодо цих обставин в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 суду пояснив, що влітку 2 роки тому, точну дату не пам`ятає, він відвозив ОСОБА_8 та ОСОБА_26 на річку на п. Кулінічи. Через 1,5-2 години йому подзвонили, щоб забрати їх із відпочинку. Коли він приїхав, зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_26 біля заводу Форез. ОСОБА_8 був увесь побитий, в крові, на обличчі пошкодження, губа порвана, гематома на голові. ОСОБА_29 повідомив, що була бійка, ОСОБА_10 із товаришем побили ОСОБА_8 .. Свідок посадив ОСОБА_8 у свій автомобіль та відвіз додому. Вони із потерпілим сусіди, у дворі будинку він зустрів ще свого брата, який допоміг довести ОСОБА_8 до квартири. ОСОБА_8 пропонували відвезти до лікарні, але він відмовився. Зазначив, що ОСОБА_8 не конфліктна людина, як йому спричиняли тілесні ушкодження він не бачив, але коли зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_26 , то бачив як за ними йшли ОСОБА_10 і ще один хлопець. Одяг ОСОБА_8 не був мокрим, а був в крові та пилу.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 , показав суду, що літом 2 роки тому, точну дату не пам`ятає, він вийшов у двір покурити та побачив, як його брат веде ОСОБА_8 , який був весь побитий, вибиті зуби, гематома на голові. Він допоміг брату довести ОСОБА_8 до квартири. Зазначив, що одяг у ОСОБА_8 не був мокрим, а був брудним та в крові. ОСОБА_8 пропонували викликати швидку допомогу, але він відмовився. Пояснив, що ОСОБА_8 людина не конфліктна, конкретно через що відбулась бійка не знає, але через якійсь спір. Також свідок повідомив, що пізніше біля магазину зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пили пиво, та запитав у них навіщо вони побили ОСОБА_8 , запрононував піти до нього та вирішити питання, а саме оплатити лікування. ОСОБА_10 та ОСОБА_20 не заперечували, що вони цього не робили. Дев" ОСОБА_32 хотів піти до потерпілого, але ОСОБА_10 відмовився та ОСОБА_11 також не пішов. В палатці де обвинувачені пили пиво, вони хвалились про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ..
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_24 , показав суду, що в середені липня 2017 року, точну дату не пам"ятає, він зустрів ОСОБА_8 , купив пиво та вони вирішили піти на озеро скупатись. На озеро їх відвіз на автомобілі ОСОБА_25 .. Там вони зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , випили пива, у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також були пляжки із пивом. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 стали боротись на руках, ОСОБА_10 переміг, ОСОБА_17 це не сподобалось. Дев" ОСОБА_28 став агрессивно тягнути до озера ОСОБА_8 , щоб поборотись, ОСОБА_8 це не сподобалось. Свідок запропонував ОСОБА_8 піти додому. Дев" ОСОБА_28 це не сподобалось, він дізнався, що потерпілий за національністю росіянин. Коли вони йшли додому через болото по трубі, ОСОБА_8 затримався дзвонив ОСОБА_25 , він йшов попереду. Коли дійшов до середини труби повернувся та побачив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_17 обігнали ОСОБА_8 .. Побачив, що ОСОБА_8 сидить навприсядки та затуляє руками голову, він не відбивався, а ОСОБА_10 та Дев"ятко Д.В його били. Дев" ОСОБА_28 вдарив в обличчя потерпілого, ОСОБА_10 в потилицю 3 рази, вони били потерпілого почерзі. Він почав кричати, тоді ОСОБА_10 та ОСОБА_17 припинили бити ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 був весь в крові, у нього була гематома на голові, були вибиті зуби. Він пропонував потерпілому відвезти до лікарні, але він відмовився. ОСОБА_8 не пояснював чому його били. Зі слів ОСОБА_8 знає, що його били ногами, але він не бачив цього. Також зазначив, що сторонніх осіб не було поруч.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_33 показала суду, що є дружиною ОСОБА_17 , влітку 2017 року, дату не пам`ятає, в той день її чоловік прийшов додому приблизно о 17-18 години та у нього було підбито око та розбита губа. Чоловік пояснив, що він був із ОСОБА_10 , де вони були їй невідомо, відбулось непорозуміння із незнайомим чоловіком, була бійка, його вдарили в область правового ока та пошкодили губу. До лікарні чоловік не звертався. Про те, що порушена справа їм стало відомо через півроку.
Крім того, вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується слідуючими дослідженими в суді доказами:

- висновком експерта № 3269-С/17 від 10.10.2017 року, згідно якого у ОСОБА_8 , встановлено наступні тілесні ушкодження: садна на голові та синці на обличчі. Ці пошкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразились та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. По ступеню тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 не могли виникнути внаслідок самовільного падіння з висоти власного зросту. Показання ОСОБА_8 , на які він посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_8 , з фототаблицями, під час якого потерпілий розказав, та продемонстрував, як та яким чином ОСОБА_10 та ОСОБА_17 спричинили йому тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого потерпілий впізнав особу під № 1 ( ОСОБА_10 ), яка 12.06.2017 о 15:00 годині поблизу деревообробного підприємства «Форез», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Єнакіївська, 19/318, спричинила йому тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_24 , в ході якого свідок впізнав особу під № 1 ( ОСОБА_10 ), який 12.06.2017 о 15:00 годині поблизу деревообробного підприємства «Форез», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Єнакіївська, 19/318, спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_24 , в ході якого свідок впізнав особу під № 3 ( ОСОБА_17 ), який 12.06.2017 о 15:00 годині поблизу деревообробного підприємства «Форез», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Єнакіївська, 19/318, спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого потерпілий впізнав особу під № 3 ( ОСОБА_17 ), який 12.06.2017 о 15:00 годині поблизу деревообробного підприємства «Форез», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Єнакіївська, 19/318, спричинив йому тілесні ушкодження;
- висновком експерта № 7515-ая/17 від 12.12.2017 року, згідно якого у ОСОБА_8 , встановлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням травматичного субарахноїдального крововиливу, перелом кісток лицьового скелету - правої виличної кістки без зміщення, перелом кісток носу, садно та синець на голові, синці на обличчі.Достовірно судити про наявність посттравматичного епісіндрому, на підставі 2-х ізольованих епіпріступів від 09.09.2017 р. та 11.09.2017 року не є можливим, (відсутня повна картина статусу епілептичної хвороби в динаміці).Зазначені вище ушкодження у гр-на ОСОБА_22 утворилися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару-стиснення, садно за механізмом тертя-ковзання та могли бути заподіяні не пізніш 13.06.2017 року. Особливості предметів, якими завдано ці ушкодження у гр-на ОСОБА_22 , в зазначених ушкодження не відобразилися. Виходячи з кількості та локалізації ушкоджень у ОСОБА_8 , йому в область обличчя було нанесено не менш 2-3 ударів тупим твердим предметом та в область голови не менш одного удару, з силою достатньою для їх утворення. Ушкодження у ОСОБА_22 не належать до небезпечних для життя. Ушкодження у ОСОБА_22 виходячи з дані меддокументації, утворилися в один і той же час. По ступеня тяжкості закрита черепно-мозкова травма з забоєм( головного мозку, перелом правої виличної кістки (кожне з них) відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня). За ступенем тяжкості перелом кісток носу відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день).
За ступенем тяжкості синці та садно відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Уся группа ушкоджень у ОСОБА_22 не могла утворитися від дії власної руки та не могла утворитися при одномоментном падінні з висоти власного зросту на площині. Ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_22 , могли утворитися при обставинах та за механізмом, на які він вказує під час проведення слідчого експерименту від 3.10.2017 р.;
- висновком експерта № 903-ая/18 від 19.02.2018 року, згідно якого у ОСОБА_8 , встановлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням травматичного субарахноідального крововиливу, перелом кісток лицьового скелету - правої виличної кістки без зміщення, перелом кісток носу, садно та синець на голові, синці на обличчі.
Зазначені вище ушкодження у ОСОБА_22 утворилися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару-стиснення, садно з механізмом тертя-ковзання та могли бути заподіяні не пізніш 13.06.2017 року. Особливості предметів, якими завдано ці ушкодження у ОСОБА_22 , в зазначених ушкодження не відобразилися. Виходячи з кількості та локалізації ушкоджень у ОСОБА_22 , йому в ділянку обличчя було нанесено не менш 2-3 ударів тупим твердим предметом та в область голови не менш одного удару, з силою достатньою для їх утворення.
Ушкодження у ОСОБА_22 не належать до небезпечних для життя. Ушкодження у ОСОБА_22 виходячи з даних меддокументації, утворилися в один і той же час.
За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку, перелом правої виличної кістки (кожне з них) відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня). За ступенем тяжкості перелом кісток носу відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день).
За ступенем тяжкості синці та садно відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. Уся группа ушкоджень у ОСОБА_22 не могла утворитися від дії власної руки та не могла утворитися при одномоментном падінні с висоти власного зросту на площині. Ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_22 , могли утворитися при обставинах та за механізмом, на які він вказує під час проведення слідчого експерименту від 3.10.2017 р.
Утворення черепно-мозкової травми у ОСОБА_22 при падінні з труби водопостачання (висота від землі 90 см) на землю з очеретом, можна виключити. Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_22 могла виникнути в результаті поєднаного механізму травми - удари (2-3) в обличчя, що супроводжувалися переломом правої виличної кістки і кісток носа, а також при падінні та ударі об асфальтне дорожнє покриття тім`яно-потиличної областю голови. Таким чином, показання підозрюваного ОСОБА_10 щодо обставини і механізму травми голови у ОСОБА_22 , викладені ним при проведенні слідчого експерименту 12.02.2018 р. частково відповідають об`єктивним судово-медичними даними. Утворення всієї групи ушкоджень у ОСОБА_22 тільки при самостійному падінні з висоти власного зросту та ударі тім`яно- потиличною ділянкою об асфальтовану поверхню дорожного покриття, можна виключити.
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 15598, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. Мещанинова» в період часу з 13.06.2017 року по 23.06.2017 року, з діагнозом: сочетанна черепно-мозкова та щелепно-лицьова травма, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, субдуральні двосторонні гематоми, перелом кісток лицьового скелету правої виличної кістки без зміщення, перелом кісток носу. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 7529, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «ХМКЛ № 7» в період часу з 05.09.2017 року по 14.09.2017 року, з діагнозом: наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (12.06.2017 року), забій головного мозку, травматична субарахноїдальний крововилив, субдуральні двосторонні гематоми, з лікворно-гіпертензійним, вестибуло-атактичним, пефалгічним і астенічним синдромами, синкопальними станами, епілептиформними пароксизмами, когнітивним зниженням.

Згідно довідки МСЕК серія 12 ААА № 697249 ОСОБА_8 була встановлена 3 група інвалідності з 07.11.2017 року.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілого, свідків, обвинувачених, а також досліджені під час судового розгляду письмові та речові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх не врахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, співпадають між собою та є такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами. Вказані докази суд покладає в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_10 та ОСОБА_17 обвинувачення по даному кримінальному провадженню.
Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3).
Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_10 своїми умисними діями, вчинив - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я,тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_17 своїми умисними діями, вчинив - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я,тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює без офіційного працевлаштування, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Згідно ст.. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_17 встановлено, що він раніше не судим, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює без офіційного працевлаштування, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Згідно ст.. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_10 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений, як низький, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб - середній. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_20 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства - середній. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_10 та ОСОБА_17 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання, особи обвинувачених, відношення обвинувачених до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особи обвинувачених, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів призначення їм покарання у вигляді та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вони обвинувачуються і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з
позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення повинно бути вмотивовано у вироку.
На підставі викладеного, з урахуванням осіб обвинувачених, суд приходить до висновку про необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченими нових кримінальних правопорушень, призначити їм покарання, у межах санкцій ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді обмеження волі, враховуючи такі наслідки вчиненого злочину встановлення групи інвалідності потерпілому.
У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6808,25 грн., а також моральної шкоди в розмірі 200000 гривень. Позов потерпілий обгрунтовував тим, що майнова шкода полягає у витратах на лікування, придбання медикаментів та лікарських засобів, підтверджується виписками із історії хвороби та копіями чеків на придбання ліків. Моральна шкода полягає в тому, що потерпілий переніс значний фізичний біль, стрес, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту,тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну, почуття образи, приниження гідності та побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.
Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст. 129 КПК України - ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Завдана потерпілому майнова шкода полягає у витратах на лікування, придбання медикаментів та лікарських засобів, підтверджується виписками із історії хвороби та копіями чеків на придбання ліків, тому підлягає задоволенню в розмірі 6808,25 грн..
В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що потерпілому були спричинені моральні страждання, які полягали у фізичному болю, перенесеному стресі, моральних стражданням сприводу спричинення тілесних ушкоджень, що потягли розлади здоров`я, в результаті чого потерпілий став інвалідом 3 групи.
Враховуючи перенесені моральні страждання, у зв`язку із вчиненим злочином, суд вважає, що така шкода була спричинена потерпілому, але на погляд суду сума в розмірі 200000 грн. є завищеною, тому суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних) потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути із обвинувачених суму в розмірі 50000 гривень.

Не дивлячись на невизнання провини у вчиненні злочину обвинувачені та їх захисники просили застосувати до них Закон України про амністію, враховуючи, що на їх утриманні перебувають малолітні дити та вони не позбавлені щодо них батьківських прав.
Згідно п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Статтею 10 Закону передбачено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не був засуджений, вчинив злочин середньої тяжкості, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого не позбавлений батьківських прав, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію», тому до нього може бути застосований Закон України «Про амністію».
Обвинувачений ОСОБА_17 , раніше не був засуджений, вчинив злочин середньої тяжкості, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо якого не позбавлений батьківських прав, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію», тому до нього може бути застосований Закон України «Про амністію» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
Керуючись ст.ст. 128, 368-370, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Визнати ОСОБА_15 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 та ОСОБА_15 про відшкодування шкоди від злочину задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6808,25 грн., та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн..
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку.

Суд роз`яснює обвинуваченим, захисникам, потерпілому, його представнику, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1