г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1463/14-к
Номер провадження 1-в/213/92/20
У Х В А Л А

13 липня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ШВЦ (№75) ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника ДУ «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
03.07.2020 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2020 до суду надійшло вищезазначене подання начальника ШВЦ (№ 75) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України ОСОБА_5 .

Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 31.10.2014 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.82 КК України ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2018 невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 26 днів замінено на обмеження волі, з 08.11.2019 відбуває покарання в ШВЦ у виді обмеження волі. За час перебування в установі характеризується позитивно, має 3 заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці правами начальника установи, стягнень не має. Працевлаштований підсобним працівником, до праці ставиться сумлінно, покладені на нього обов`язки виконує в повному обсязі. Заходи виховного впливу відвідує регулярно, висновки з них робить правильні. В скоєному злочині розкаюється щиро. Вважає міру кримінального покарання за скоєний злочин справедливою. У разі застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Цивільного позову не мав, виконавчий лист до установи не надходив.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Представник ДУ «ШВЦ (№75)» в судовому засідання подання підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених в поданні.
Засуджений подання адміністрації ШВЦ (№75) підтримав, просив задовольнити.
Прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки ОСОБА_6 відбуває покарання за тяжкий злочин, раніше був судимим 6 разів, по раніше винесеним у відношенні нього вирокам вже застосовувались положення ст.75 КК України, суд звільняв його від відбування покарання, надававши іспитовий строк, але незважаючи на це, він знов вчинив тяжкий умисний злочин, Вважає, що наявні об`єктивні сумніви щодо його каяття та виправлення. Зазначив, що позитивні зміни, що відбулися в поведінці засудженого, було враховано П`ятихатським районним судом при заміні останньому покарання з позбавлення волі на обмеження волі. Також просив врахувати, що у відношенні засудженого вже надходило подання до суду, але в його задоволенні було відмовлено, з чим погордився суд апеляційної інстанції.

Заслухавши представника ШВЦ (№75), особу, у відношення якої надійшло подання, думку прокурора, перевіривши надані суду матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 в строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2018 невідбуту частину покарання - 1 рік 9 місяців 26 днів позбавлення волі замінено на більш м`яке - обмеженням волі із зарахуванням в строк відбування покарання часу слідування під вартою до виправного центру в порядку ст.72 КК України.

З 08.11.2019 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Широківському ВЦ (№ 75), характеризується позитивно, згідно з наданою суду характеристикою за весь час відбування покарання має чотири заохочення у виді подяки, з яких три в ДУ ШВЦ (№ 75), мав одне стягнення в ДУ «П`ятихатська ВК (№122)», яке на цей час є погашеним. Під час відбування покарання у виправному центрі стягнень не має, працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих правовідносин.
Згідно з довідкою адміністрації ШВЦ (№ 75), станом на 13.07.2020 відбута засудженим частина покарання становить 03 роки 11 місяців 01 день, невідбута частина покарання становить 0 років 00 місяців 29 днів.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право серед інших вирішувати питання, в тому числі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з положеннями цієї статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Разом з тим, суд враховує, що Широківським районним судом Дніпропетровської області 16.04.2019 ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як не довівшому своє виправлення. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області 26.11.2019, залишеною в силі Дніпровським апеляційним судом, ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як не довівшому своє виправлення. При цьому адміністрація установи знов звернулася до суду з поданням 09.06.2020.

Крім того, суд враховує, що засуджений має шість попередніх судимостей, в тому числі за тяжкі злочини проти власності, проти життя та здоров`я, та за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, за весь час відбування покарання характеризується неоднозначно, судом вже звільнявся від відбування покарання із застосуванням іспитового строку, звільнявся від відбування покарання умовно-достроково.

Таким чином, незважаючи на позитивну характеристику, надану адміністрацією установи на засудженого, оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він не довів своє виправлення, і вважає, що його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.154 КВК України, ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ст.81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1