КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1285/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: п.п. 6,12, ч. 2 ст. 115; Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 рокупродовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23.02.2020 включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вказану ухвалу та обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про безпідставні доводи прокурора, який послався лише на формальні обставини необхідності продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Більш того, прокурор постійно наводить одні й ті ж аргументи доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, що є лише його суб`єктивною думкою та суперечить ст. 177 КПК України. Однак зазначене залишилось поза увагою суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти скасування ухвали, вивчивши матеріали з судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 23.04.2020 Дніпровським районним судом м. Києва у даному кримінальному провадженні ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 звільнено з під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям покарання та скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з наданих матеріалів з судового провадження відносно ОСОБА_7 , останньому ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2019 продовжено строк тримання під вартою до 23.02.2020 включно.
При продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано конкретні обставини справи, особу ОСОБА_7 , тяжкість обвинувачення, а також відсутність даних про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому судом вказано про доведеність прокурором наявності такого ризику, як можливість впливу шляхом погроз з боку обвинуваченого ОСОБА_7 на інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Обвинуваченому відомі місця проживання потерпілих та свідків, на яких він також може незаконно впливати.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 23.02.2020, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4