ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3095/20 Справа № 205/4006/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено подання адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 08.07.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі,
та постановлено звільнити його від відбування покарання, призначеного йому вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2011 року.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується добре, працевлаштований на основному виробництві установи, до покладених службових обов`язків ставиться сумлінно.
Судом враховано, що станом на 01.09.2020 року засуджений відбув більше строку покарання, за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі засуджений має 10 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до суспільно-корисної праці, 3 дисциплінарних стягнення, які погашені за плином часу. Крім того, ОСОБА_7 дотримувався правомірних та ввічливих стосунків з персоналом виправної установи, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, провину у скоєних злочинах визнає повністю, а також підтримує стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною шляхом листування і особистих побачень, отримує посилки.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» щодо ОСОБА_7 про його звільнення умовно-достроково від відбування покарання.
Вважає, що суд першої інстанції зробив невідповідні висновки, що викладені у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку прокурора, застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення є недоцільним, оскільки в минулому той не виправдав довіру суду та після застосування до нього ст. 81 КК України, а саме: 03.10.2009 року, вчинив нові злочини за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, за які був засуджений 08.07.2011 року.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 та просив її задовольнити, засудженого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до роз`яснень п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, прийшла до висновку, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_7 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці протягом відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Згідно наданих матеріалів встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2011 року ОСОБА_7 було визнано винним за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 12.06.2010 року. Кінець строку відбування покарання: 23.01.2021 року. Тобто до закінчення строку відбуття покарання ОСОБА_7 залишилось трохи більше двох місяців.
Згідно характеристик, засуджений ОСОБА_7 ще в 2010-2011 роках мав 3 стягнення, які погашені за спливом часу. Адміністраціями установ, він в подальшому характеризувався позитивно, має 10 заохочень, сумлінно ставиться до праці, не допускає порушень.
Крім цього, згідно наявних матеріалів ОСОБА_7 має пристарілих батьків.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 у повній мірі довів своє виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення є недоцільним, оскільки він був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, не є само по собі підставою для відмови в задоволенні зазначеного подання про умовно-дострокове звільнення засудженого, який за час відбування покарання реально довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4