Справа № 152/825/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 16.05.2020,

за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деребчин, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, працюючого фуражистом в ПП «Золотий колос», раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 15.04.2020, близько 2 години, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проходячи по АДРЕСА_1 , біля господарства під № 9, переконавшись, що за його діям ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві користування належить ОСОБА_5 , відчинив водійські двері, які були незамкнені, і таким чином проник всередину автомобіля, де в авто-магнітолі виявив флеш-пам`ять USB Арасег АН 116 16GB black, яку вирішив викрасти. Після цього він умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення викрав флеш-пам`ять USB Арасег АН 116 16GB black, вартість якої відповідно до висновку експерта № 3898/20-21 від 27.05.2020 складає 116,10 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 натиснувши важіль в салоні автомобіля відкрив капот, під яким виявив акумуляторну батарею «Forse 6СТ-60», після чого умисно, таємно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення викрав вказану акумуляторну батарею «Forse 6СТ- 60», вартість якої відповідно до висновку експерта № 3897/20-21 від 22.06.2020 складає 1341,68 грн. З викраденими акумуляторною батареєю та флеш-пам`яттю USB ОСОБА_6 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1457,78 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, поєднана з проникненням у сховище.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2020, близько 21 години, ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_4 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де переконавшись, що за його діям ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля «Opel Ascona», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві користування належить ОСОБА_4 , підняв капот автомобіля, під яким виявив акумуляторну батарею «Forse 6СТ-60». Після цього він умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав акумуляторну батарею «Forse 6СТ-60», вартість якої відповідно до висновку експерта № 3893/20-21 від 22.06.2020 складає 784,43 грн. З викраденою акумуляторною батареєю ОСОБА_6 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 784,43 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що він вчинив інкриміновані йому крадіжки акумуляторних батарей та флеш карти у вказаний в обвинувальному акті час та місці. Вину визнає, щиро кається, викрадене майно повернув власникам, просив суворо не карати.

Ураховуючи те, що учасники судового засідання, не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, доказів щодо речових доказів та витрат на проведення експертизи.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив повторно крадіжку, а також крадіжку, поєднану з проникненням у сховище, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочинів, вчинених обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора та потерпілих, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, строком на один рік та шість місяців з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи ОСОБА_6 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 1350 грн та 5000 грн, відповідно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Крім того, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення цивільного позову, а саме про стягнення 5000 грн моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_4 . В частині стягнення матеріальної шкоди в задоволенні позову належить відмовити, оскільки викрадене майно - акумуляторну батарею «Forse 6СТ-60» потерпілому повернуто, а доказів її несправності суду не надано.

У справі наявні процесуальні витрати, а долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік шість місяців не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік шість місяців обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) задовольнити частково, стягнувши з цивільного відповідача на користь цивільного позивача моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Речові докази: флеш-пам`ять USB Арасег АН 116 16GB black, акумуляторну батарею «Forse 6СТ-60» залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 ; акумуляторну батарею «Forse 6СТ-60» - залишити власнику ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, в сумі 1470,96 грн.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1