КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 28 січня 2021 року апеляційну скаргу з доповненнями та уточненнями представника ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на майно яке вилучено 02 грудня 2020 року під час обшуку за адресою: м. Харків, вул. Сурикова, 19, в рамках кримінального провадження №0000769.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року в частині накладення арешту на майно належне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вилучене за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за результатом обшуку 02 грудня 2020 року і постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, належне згаданим особам відмовити.

В доповнені та уточнені до апеляційної скарги представник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту, яке вилучено в ході обшуку 02 грудня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає про порушення слідчим суддею процесуальних прав власників майна, зважаючи на те, що їх не повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора.
Зауважує, що прокурором не доведено підстав для накладення арешту на вказане майно, у тому числі, відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України.
Окрім того, представник звертає увагу на те, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 слідчими допущено ряд грубих порушень чинного кримінального процесуального закону, оскільки вилучено майно, яке не має відношення до кримінального провадження та не міститься у переліку майна, на яке слідчим суддею надано дозвіл на вилучення, зокрема, медичні картки пацієнтів та особисті мобільні телефони ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Стверджує, що внаслідок зазначених дій відбулося протиправне розповсюдження органом досудового розслідування персональних даних, документів, що містять лікарську таємницю відносно батьків та дітей, дані про яких безпідставно оприлюднені.
Також, апелянт зазначає, що ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2020 року надано дозвіл на зняття копії інформації з цифрових носіїв, а не їх вилучення.
Окрім того, представник наголошує на тому, що 07 грудня 2020 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про решт майна без технічної фіксації судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_9 ,який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 16 серпня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000769, за фактом здійснення на території України, Чеської республіки та інших країн особами, які діють в складі організованої групи, пошуку, підбору та вербування громадянок України, з метою їх запліднення та продажу новонароджених дітей іноземцям (замовникам) під видом сурогатного материнства, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ГСУ НП України з матеріалами Департаменту боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми НП України надійшло каналами Європолу повідомлення про те, що 16 січня 2019 року, Національне відділення з питань боротьби з організованою злочинністю в Чеській республіці розпочало розслідування справи передачі дітей на виховання чужим людям, щодо встановлення та перевірки можливої протиправної діяльності фізичних та юридичних осіб на території України.
02 грудня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2020 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого виявлено та вилучено майно, саме:
- жорсткий диск марки SAMSUNG s/n: E2FWJJHD101881;
- флеш-носій марки KINGSTON Data Travel 112;
- флеш-носій марки DESIGN R;
- флеш-носій марки GLOBAL;
- флеш-носій металево-зеленого кольору;
- флеш-носій марки GUCCI об`ємом 4Gb;
- предмет у вигляді флеш-носія KIBS TRUST;
- предмет у вигляді флеш-носія MINI LECTOR-S;
- флеш-носій в корпусі білого з червоним кольору;
- оптичний носій DEDITEX;
- оптични носій «Чешский язык»;
- оптичний носій «онкогеникология»;
- оптичний носій типу DVD-R s/n:62006-30;
- оптичний носій s/n:DR5FA1-00636;
- оптичний носій s/n:ZE4286-DVR-V47FU;
- оптичний носій s/n:DR5FA1-426;
- блокнот на металевому спіральному кріпленні із записами;
- папку зеленого кольору із 38 аркушами з друкованим текстом;
- аркуш паперу формату А4 з номером карти « НОМЕР_1 »;
- аркуш паперу формату А4 на ім`я ОСОБА_12 № НОМЕР_2 ;
- аркуш паперу формату А4 на ім`я ОСОБА_13 № НОМЕР_3 ;
- аркуш паперу з адресою: Ceska sporitelna, a.s. Praha 2, Jugoslavska z578/19 12000 Praha;
- аркуш паперу з номером карти НОМЕР_4 ;
- блокнот зеленого кольору з написом «Мистецтво підтримки здоров`я жінки 2020» із записами;
- блокнот синього кольору з написом «УАРМ» із записами;
- блокнот біло-зеленого кольору з написом «Експертні рішення у гастроентерології» із записами;
- накопичувач на жорстких магнітних дисках s/n: WMAV90599619;
- накопичувач на жорстких магнітних дисках s/n: WD1600JS-55MHBO;
- 95 аркушів паперу із друкованими та рукописними записами;
- планшетний ПК IPad s/n: DLXZT064KC5;
- ноутбук ASUS UX330UAK Device ID 10B40079-cc5c-404E-97OC-8F4A3869C151 product ID 00330-50294-34656-AAOEM;
- планшетний ПК IPad s/n: F9FYF2VNLMVV;
- мобільний телефон IPhone 6S+ IMEI НОМЕР_5 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон SAMSUNG ІМЕІ1 НОМЕР_7 , ІМЕІ2 НОМЕР_8 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_9 .
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_14 від 02 грудня 2020 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000769.

04 грудня 2020 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, яке вилучено 02 грудня 2020 року під час обшуку за адресою: м. Харків, вул. Сурикова, 19.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000769 про накладення арешту на майно, вилучене 02 грудня 2020 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки наявні підстави, передбачені ст. 170 КПК України..

Такі висновки слідчого судді доведено матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно, всупереч доводам апелянта, може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_14 від 02 грудня 2020 року про визнання його речовим доказом (а.с. 96-100). Метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене майно, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2020 року надано дозвіл на зняття копії інформації з цифрових носіїв, а не їх вилучення, які і посилання на те, що вилучено майно, яке не має відношення до кримінального провадження та не міститься у переліку майна, на яке слідчим суддею надано дозвіл на вилучення, зокрема, медичні картки пацієнтів та особисті мобільні телефони ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , - в даному випадку не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Як вбачається з матеріалі, які прокурора додано до клопотання, у ході обшуку за вказаною адресою, окрім медичної документації, яка підтверджує причетність членів організованої групи до вчинення злочину та дозвіл на вилучення якої прямо надано ухвалою слідчого судді, слідчими виявлено та вилучено документи, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Окрім того, як пояснив прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції, вилучення комп`ютерної техніки, електронних носії інформації і мобільних телефонів обумовлено тим, що до них обмежувався доступ власниками, а відтак, з метою подоланням системи логічного захисту виникла необхідність у їх вилученні та в подальшому проведення експертного дослідження.
Доводи апелянта про те, що внаслідок проведення обшуку та накладення арешту на вилучене майно відбулося протиправне розповсюдження та оприлюднення органом досудового розслідування персональних даних, документів, що містять лікарську таємницю відносно батьків та дітей, - є необґрунтованими, оскільки представником не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Як зазначив прокурор в судовому засіданні, право на збереження лікарської таємниці забезпечено в межах кримінального провадження.
Доводи представника ОСОБА_9 на те, що 07 грудня 2020 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про решт майна без технічної фіксації судового розгляду, - є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання керувався положеннями ч. 1 та абз. 1 ч. 4 ст. 107 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджено достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту захисту інтересів дітей та протидії насильству, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно яке вилучено 02 грудня 2020 року під час обшуку за адресою: м. Харків, вул. Сурикова, 19, в рамках кримінального провадження №0000769, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «САНА-МЕД», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/53718/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15
Провадження № 11сс/824/475/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК