Справа № 473/3362/20
Номер провадження1-кп/473/351/2020
ВИРОК
іменем України

"09" жовтня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000192 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миколаїв, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, працював машиністом мукосійних машин в ТОВ «Хлібозавод» на момент вчинення правопорушення, на момент ухвалення вироку не працює, не одружений, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2020 року близько 06 години ранку, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшов до останнього та реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, протиправно наніс один удар кулаком правої руки в область губ потерпілого. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої брови та один удар кулаком правої руки в ділянку лівого вуха ОСОБА_5 .

Від протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи більше зліва, садно за лівою вушною раковиною, набряк м`яких тканин в надбрівній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - визнав повністю. Пояснив, що 08.09.2020 року о 06 год. ранку стався конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 . Причиною було те, що він лише з ранку прийшов додому. Це було в АДРЕСА_2 . Потерпілий його рідний дядько. Удари потерпілому він наносив тричі по обличчю кулаками рук. Вказав, що через порушення кримінального провадження стосовно нього та повідомлення про це за місцем його роботи він втратив роботу.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 є його племінником, який веде аморальний спосіб життя, не працює, вживає наркотичні засоби. Три місяці тому по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_4 , - була пожежа. Коли її гасили в будинку впала стеля. І зараз обвинувачений із своїм братом проживають у них по АДРЕСА_2 . При цьому вони домовлялись, що ОСОБА_4 буде працювати і добре себе поводити, оскільки у вказаному будинку потерпілий доглядає свою хвору матір. Вранці 08.09.20 р. він виявив обвинуваченого, який спав на дивані на вулиці в стані наркотичного сп`яніння. Потерпілий почав викликати поліцію по 102, натомість обвинувачений посміхався на це. Коли він викликав поліцію, обвинувачений кілька разів наніс йому удари в губу, у вухо та над оком. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_4 вже втік.

Обставини спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 підтверджено даними висновку СМЕ №372 від 14.09.2020 року, згідно з яким у потерпілого було виявлено крововилив на слизовій оболонці верхньої губи більше зліва, садно за лівою вушною раковиною, набряк м`яких тканин в надбрівній ділянці зліва. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючої поверхнею, на що вказують розміри крововиливу та садна. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час вказаний постраждалим 08.09.20 року близько 07-30 год. Згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. тілесні ушкодження відносяться до легких.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.ст.89 та 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, відповідно до ст.66 КК України зазначено щире каяття обвинуваченого. Цю обставину просила врахувати прокурор і в судових дебатах. Разом із тим зазначення стороною обвинувачення про те, що такою обставиною слід вважати щире каяття не відповідає встановленим судом обставинам та не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки щире каяття має бути засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнанні вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілим та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди. Таких заходів обвинуваченим фактично здійснено не було.

Інших обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - встановлено не було.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - встановлено не було. Посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті, який затверджено прокурором на те, що такою обставиною слід вважать вчинення кримінального проступку щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах. не може бути враховано судом. Так, відповідно до висновку ВС у справі № 453/225/19 провадження № 51-4000кмо19 від 12 лютого 2020 року: «…обов`язковою умовою визнання судом злочину - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта - пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). За відсутності цього гарантоване право на захист істотно порушено, беручи до уваги імперативність приписів п.19 ч.1 ст.7, частин 3, 6 ст.22, ч.1 ст.337 КПК».

Таких даних про сімейні відносини між потерпілим та обвинуваченим, їх характер та ступінь (а саме того, що потерпілий є дядьком обвинуваченого), - в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000192 зазначено не було.

Щодо даних про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вину у вчиненні проступку визнав, в силу ст.89 КК України не судимий; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; а також те, що вчинене ОСОБА_4 правопорушення є кримінальним проступком проти здоров`я особи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт.

Судові витрати, цивільний позов, речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1