ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4734/19
Провадження № 1-кп/210/375/20

"18" серпня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001337, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Ілімськ Іркутської області, Росія, громадянина України, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме, останній раз 17.02.2016 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Так, 25.07.2019 року приблизно в 11 годин 30 хвилин у світлий час доби, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з одним пасажиром у салоні без вантажу, рухався по сухому асфальтному покриттю проїзній частини дороги вул. Пісочна з боку вул. Нікопольське шосе в напрямку вул. Кобилянського в Металургійному районі м. Кривого Рогу.

Наближаючись до правого закруглення проїжджої частини дороги вул. Пісочна водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Мазда 323», відволікся від керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, не урахував стан дорожнього покриття та не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобілю за межі проїжджої частини дороги вул. Пісочна, на праве узбіччя, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.3 (д) та 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

-«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

... д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-«п.12.1 При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, ... щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Внаслідок не дотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною й достатньою умовою для запобігання події, по проїжджій частині дороги вул. Пісочна в Металургійному районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_3 , відволікся від керування транспортним засобом, не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля «Мазда 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі проїзної частини вул. Пісочна на праве узбіччя з наступним наїздом на нерухому перешкоду у вигляді дерева.

В результаті дорожньо-транспортного пригоди пасажир автомобіля «Мазда 323» ОСОБА_5 , був травмований. Відповідно до висновку експерта № 1152 від 08.08.2019 року потерпілому ОСОБА_5 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна правої верхньої кінцівки, перелом 3-го ребра праворуч, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).

Допущені водієм ОСОБА_3 , порушення вимог п.п.12.1 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ. Згідно цього Закону до санкції ч.1 ст.286 КК України були внесені зміни, а саме частина 1 статті 286 КК України викладена у наступній редакції: «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років».

Відповідно до статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з частиною 4 статті 12 КК України (в редакції, чинній на момент постановлення вироку) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року з урахуванням положень статті 5 КК України частково погіршив покарання за частиною 1 статті 286 КК України, а саме, залишивши додатковий вид покарання як, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, виключивши можливість без застосування такого покарання, а також, збільшивши розмір штрафу, тому суд, застосовує такий закон лише в частині, що пом`якшує покарання.

Суд враховує, що станом на момент винесення вироку, ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин.

ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав потерпілий та обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не наполягав на суворому покаранні свого сина, на даний час почуває себе добре та будь-яких претензій до ОСОБА_3 не має.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно 25 липня 2019 року в першій половині дня їхав на автомобілі «Мазда 323» зі своїм батьком ОСОБА_5 по вул. Пісочна. В цей час відволікся від керування транспортним засобом, а потім побачив на дорозі яму і вирішив її об`їхати, після чого одразу викрутив кермо автомобіля та зачепив бордюр, від чого наш автомобіль відкинуло в бік та відбулось зіткнення з деревом. Після того як автомобіль зупинився. ОСОБА_3 побачив, що його батьку дуже важко дихати, і він надав йому першу медичну допомогу. Після чого, одразу викликав швидку медичну допомогу та поліцію. В результаті ДТП, батько був травмований та його забрала швидка допомога. Враховуючи те, що він досі проживає зі своїми батьками, батько до нього будь-яких претензій не має, просив суд його суворо не карати.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, як Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України, як Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що ним вчинено нетяжкий злочин, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, з квітня 2014 року по січень 2018 року перебував на обліку лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. За місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 17.02.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також оцінку ризику скоєння повторного правопорушення, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку крім обов`язкових, відповідно до ч.3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону, який дів до 01.07.2020 року), оскільки, відповідно до статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зі змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд бере до уваги, що ДТП спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпілий у справі є його батьком та жодних матеріальних чи моральних претензій до нього не має, тому суд приходить до висновку про відсутність необхідності застосування до винного додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону, який дів до 01.07.2020 року) - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таке покарання, на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), без позбавлення права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази:

-транспортний засіб «Мазда 323», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до розписки переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001337 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/4734/19, провадження №1-кп/210/375/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1