УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 766/15285/19
Провадження № 51-5249 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 21 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області

від 25 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4

на бездіяльність уповноважених службових осіб Херсонської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня

2019 року, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню

в апеляційному порядку відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 21 липня 2020 року відмовлено

у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Херсонського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року за виключними обставинами.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду

від 21 липня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Стверджує, що суд апеляційної інстанції порушив приписи статей 459-467 КПК та безпідставно відмовив у відкритті провадження за його заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали апеляційного суду. На його думку, апеляційний суд проігнорував рішення Конституційного Суду України (далі КСУ) від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, а також дійшов необґрунтованого висновку про те, що за виключними обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, не вбачається з огляду на таке.
Глава 34 КПК визначає підстави та порядок здійснення провадження за виключними обставинами, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Відповідно до ст. 460 КПК, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Стаття 3 КПК чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження

з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також

за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК).
При цьому, за нововиявленими або виключними обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті. Перегляд за нововиявленими або виключними обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством

не передбачений, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17, провадження за касаційною скаргою

№ 51-1836кмо19).

Таким чином, виходячи з викладеного та враховуючи, що ухвала Херсонського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2019 рокуне є рішенням, яким завершено розгляд кримінального провадження по суті та не відноситься до такого, що може бути предметом перегляду за виключними обставинами, Херсонський апеляційний суд своєю ухвалою від 21 липня 2020 року обґрунтовано, з урахуванням положень ч. 2 ст. 464 КПК, відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Херсонського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року

за виключними обставинами.
Крім того, посилання скаржника на рішення КСУ від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, як на підставу для перегляду ухвали Херсонського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року щодо нього, є необґрунтованим.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК виключною обставиною визнається встановлена КСУ неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.
Рішенням Другого сенату КСУ від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020 визнано неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення КСУ цього рішення положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора,

яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 4819/49/19, рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ. Тобто, рішення КСУ поширюється

на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини,

які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що КСУ може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Однак у тексті рішення КСУ від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020 відсутні положення, які би дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість

у резолютивній частині рішення КСУ чітко вказано про те, що положення ч. 3

ст. 307 КПК втрачають чинність з дня його ухвалення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на день постановлення Херсонським апеляційним судом ухвали від 01 жовтня 2019 року про відмову

у відкритті апеляційного провадження норма ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, не була визнана неконституційною.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Ухвалу суду апеляційної інстанції, про перегляд якої за виключними обставинами звернувся до апеляційного суду ОСОБА_4 , постановлено 01 жовтня 2019 року. На момент її прийняття суд апеляційної інстанції застосував чинні норми КПК. Натомість Рішення Другого сенату КСУ № 4-р (ІІ)/2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ч. 3 ст. 307, ч. 3

ст. 309 КПК, яке скаржник вважає виключною обставиною, ухвалено 17 червня

2020 року. Тобто, на момент ухвалення вказаного рішення КСУ кримінально-процесуальні відносини у зазначеному провадженні вже припинилися. А це означає, що дія рішення КСУ не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, враховуючи, що з касаційної скарги та копії оскаржуваного судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_4 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 21 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3