справа №619/2355/20
провадження №1-кс/619/924/20
Ухвала
іменем України

11 вересня 2020 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
установив:
Досудовим розслідуванням установлено, що 03.03.2020 до Богодухівського ВП надійшла заява про те, що невстановлені особи здійснили незаконну порубку дерев породи дуб на території Володимирівського лісництва поблизу с. Первухинка, Богодухівського району, Харківської області, чим спричинила підприємству тяжкі наслідки.
Крім того під час досудового розслідування надійшли заяви працівників ДП «Гутянське лісове господарство» про безпідставну невиплату заробітної плати починаючи з грудня 2019 року по теперішній час та розтрату бюджетних коштів підприємства на потреби, що не пов`язані із здійсненням господарської діяльності та оплату праці працівників підприємства.
Крім того головний бухгалтер ДП «Гутянське лісове господарство» ОСОБА_5 , вступивши в злочинну змову з головним економістом ДП «Гутянське лісове господарство» ОСОБА_6 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 здійснюють виведення коштів, що мають нараховуватися працівникам ДП у якості заробітної плати, кошти виводяться у готівкову форму. Сума виведених грошових коштів з ДП «Гутянське лісове господарство» складає більше ніж 500000 грн.
Прокурор клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надав відповідну заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи наявність заяв прокурора та власника майна, слідчий суддя вважає можливим розгляд клопотання без їх участі.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, власника майна, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних мотивів.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як передбачено п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст. 168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як передбачено ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність арешту вилученого майна, а саме: полімерних бірок у кількості 39 штук; товаро-транспортних накладних на 44 аркушах; товаро-транспортних накладних на 19 аркушах; товаро-транспортних накладних на 32 аркушах; документів на 126 аркушах, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, також з метою збереження речових доказів.
При цьому, клопотання в іншій частині задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду ( ч. 2 ст. 168 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються ( ч. 5 ст. 132 КПК України).
Також, не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ФОП ОСОБА_8 .
Тобто, якщо сторона обвинувачення не довела визначених ч. 1 ст. 98 КПК України обставин, то будь-які матеріальні об`єкти, де юре і де факто, не можуть бути речовими доказами.
Варто зауважити, що фізична особа-підприємець, у якого вилучені бензопили, електропили, дерев`яні колоди, дерев`яні дошки, бруси, металевий пристрій, двигуни ОСОБА_8 , згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, займається лісопильним та стругальним виробництвом, тоді як вилучення обладання та лісопильних матеріалів може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, що буде перешкоджати господарській діяльності.
Отже, за таких обставин відсутні передбачені статтею 170 КПК України підстави для накладення арешту на бензопили, електропили, дерев`яні колоди, дерев`яні дошки, бруси, металевий пристрій, двигуни, які вилучені під час обшуку 03.09.2020, оскільки необхідність арешту зазначених речей не доведена.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Частиною 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 03.09.2020 нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: полімерні бірки у кількості 39 штук; товаро-транспортні накладні на 44 аркушах; товаро-транспортні накладні на 19 аркушах; товаро-транспортні накладні на 32 аркушах; документи на 126 аркушах.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В іншій частині клопотання відмовити.
Негайно повернути ОСОБА_8 тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході проведеного обшуку нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: бензопила «STIHL MS361»; бензопила «РОСТЕХ БП45РТ»; бензопила зеленого-помаранчевого-білого кольору з фрагментами напису 52-3,0; бензопила «STIHL MS290»$; бензопила «CRAFT ТЕС СТ-5000»$; електропила «Дружба ЭП-Д 40/2400»; електропила зеленого-жовтого-чорного кольору з написом «»; дерев`яні колоди (скруглені лісоматеріали) у кількості 33 шт., діаметром: 1) 20 см, 2) 25 см, 3) 29 см, 4) 23 см, 5) 28 см, 6) 34 см, 7) 21 см, 8) 22 см, 9) 20 см, 10) 27 см, 11) 28 см, 12) 28 см, 13) 25 см, 14) 32 см, 15)25 см, 16) 34 см, 17) 16 см, 18) 33 см, 19) 34 см, 20) 31 см, 21) 22 см, 22) 35 см, 23) 38 см, 24) 29 см, 25) 26 см, 26) 33 см, 27) 21 см, 28) 25 см, 29) 25 см, 30) 30 см, 31) 34 см, 32) 40 см, 33) 28 см; дошки дерев`яні довжиною 4 метра у кількості 77 штук, шириною від 10 до 20 см; дошки дерев`яні довжиною 3 метра у кількості 22 штуки, шириною від 10 до 20 см; бруси довжиною 4 метра, у кількості 23 штуки, розмірами 5 на 7 см; бруси довжиною 4 метра у кількості 4 штуки, розмірами, 10 на 10 см; металевий пристрій для розпила і обробки деревини «Станок ленточний деревооброблюваний ООО «Колесов и К» масою 1200 кг»; двигун асинхронний «АИР 112 М 242»; двигун електричний №24380.
Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1