Справа № 275/1183/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року смт.Брусилів

Слідчий суддя Брусилівського районного суду Житомирської області, ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001188 від 05.12.2017,-

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001188 від 05.12.2017, відповідно до якого просив скасувати арешт майна - автомобіля «BMW 524TD», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надати дозвіл на передачу автомобіля йому на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , який є потерпілим у провадженні.

23.12.2020 ОСОБА_1 звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його повернення з наступних підстав.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Зі змісту поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0001188 від 05.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України здійснюється СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області. Водночас, на вказаний автомобіль було накладено арешт ухвалою слідчого судді Брусилівського районного суду у межах провадження № 0000099. Проте, у провадженні № 0001188 від 05.12.2017 ОСОБА_1 є потерпілим та в межах вказаного провадження автомобіль «BMW 524TD», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом і триває досудове розслідування.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч.1 ст.17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтями 32, 218 КПК України визначено порядок місця проведення досудового розслідування та територіальну підсудність. Зокрема, частиною 1 статті 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 листа Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 р. №223-559/0/4-13, зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК), з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо).

Таким чином, застосовуючи аналогію зазначених процесуальних норм, якими унормовані питання підсудності при зверненні слідчих та прокурів до суду із клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до питання відкриття провадження у клопотаннях про скасування арешту, які юрисдикційно знаходяться в інших районах, такі клопотання мають повертаються заявникам із роз`ясненням права на звернення до суду відповідної юрисдикції.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Одними з таких засад є законність (ст.7 ч.1 п.2 КПК України).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що вирішення питання про скасування арешту майна, яке визнано речовим доказом в рамках триваючого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001188 від 05.12.2017, органом досудового розслідування в якому є СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, не відноситься до територіальної підсудності Брусилівського районного суду. Крім того, в самому клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що звертається до слідчого судді саме в межах провадження № 0001188.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна подане з порушенням територіальної підсудності, матеріали клопотання необхідно повернути заявнику для звернення за територіальною підсудністю до слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування у провадженні № 0001188.

Водночас слідчий суддя зауважує, що у випадку звернення власника майна з клопотанням в порядку ст. 174 КПК саме в межах провадження №0000099, таке клопотання територіально підвідомче слідчому судді Брусилівського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст. ст. 132, 174, 304, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001188 від 05.12.2017 - повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання разом із клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

Роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням правил територіальної підсудності відповідно до ч.1 ст.32 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_2