Справа №597/1183/20
Провадження №1-кп/597/85/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження №0000111 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 Кримінального кодексу України

в с т а н о в и в:

27 травня 2020 року близько 10 години 35 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ, модель 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався вулицею С.Бандери в м.Заліщики Тернопільської області, в напрямку м.Тернополя. Наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, що на перехресті вулиць С.Бандери та М.Гайворонського, порушуючи вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив дорогу по пішохідному переході.
Внаслідок наїзду автомобілем, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів кісток правої половини тазу; закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку; забійної рани в лівій ліктьовій ділянці; саден та синців на обличчі і правій гомілці, які належать до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше як 21 день.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.18.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , тому його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та жалкує що так сталося.

На підставі ст.349 ч.3 Кримінального процесуального кодексу України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.286 ч.1 КК України так, як він своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Відповідно до ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що скоєне кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, є особою пенсійного віку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини, що характеризують його особу.

А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді штрафу в дохід держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд також вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 5884,20 гривні.

Вирішуючи долю речового доказу по даному кримінальному провадженню цифрового компакт-диску, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що його після набрання вироком законної сили слід надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.50, 65-67, 286 ч.1 Кримінального кодексу України, ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, що становить 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 5884 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесять чотири) гривні 20 копійок процесуальних витрат пов`язаних із залученням експертів.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженні цифровий компакт-диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1