ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/69/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/136/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2018 року, якою вирок Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан Російської Федерації від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 приведено у відповідність до законодавства України

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України. Визначено, що відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним вироком Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.01.2017 року, передбачена ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України. Визначено строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_7 7 (сім) років позбавлення волі без конфіскації майна, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Строк відбування покарання обчислено з моменту його затримання з 07.10.2016 року.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу змінити з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог КПК. Визначити, що відповідальність за кримінальне правопорушення у вчиненні якого його визнано винним вироком Ново-Савінського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 24.01.2017 року, передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України. На підставі ст. 68 КК України визначити строк позбавлення волі, що належить відбувати у виді 6 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В обґрунтування доводів вказує на те, що здійснивши розгляд клопотання Міністерства юстиції України без участі захисника, суд першої інстанції порушив право засудженого на захист, оскільки розгляд клопотання відбувався у відсутності засудженого. Вказане порушення є істотним та відповідно до вимог п.п. 3-4 ч. 1 ст. 409 КК є підставою для зміни ухвали. Крім того, при постановленні ухвали суд порушив вимоги ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб та положення ч. 3 ст. 603 КПК України, надавши неправильну кваліфікацію діям засудженого відповідно до законодавства України та визначивши до відбування міру покарання, що перевищує дозволений максимум законодавством України. Вказує, що відповідно до вироку суду Російської Федерації його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації замаху до незаконного збуту наркотичних засобів з використанням електронних і інформаційно-телекомунікаційних мереж (враховуючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі. За вказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України замах на злочин за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, однак оскаржуваною ухвалою помилково вказано, що відповідно до законодавства України, відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення передбачена ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, а саме: «закінчений замах на незаконний збут психотропних речовин вчинений за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах». Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України покарання за цей злочин визначено від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, проте санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тобто призначене покарання вироком суду Російської Федерації у виді 7 років позбавлення волі знаходиться в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, отже оскаржувана ухвала підлягає зміні з визначенням іншої кваліфікації вчиненого злочину а саме ст. 307 ч.2, 15 ч. 2КК України та зниженням міри покарання до 6 років 7 місяців позбавлення волі з урахуванням ст. 68 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, позиції засудженого та прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
За змістом ст.2 КПК України завдання кримінального провадження полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд, встановлений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією.
Лише за умови винесення обґрунтованого та вмотивованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя.
Ухвалюючи рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Як установлено судом апеляційної інстанції з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції 30.01.2018, текст судового рішення, проголошений у судовому засіданні в повному обсязі не відповідає тексту рішення, який міститься в матеріалах кримінального провадження, що свідчить про те, що після проголошення ухвали в подальшому до цієї ухвали у невстановлений законом спосіб були внесені зміни та виправлення, у тому числі щодо мотивів та суті прийнятого рішення.
Вказане істотне порушення перешкоджає апеляційному суду перевірити доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом кримінального закону та порушення вимог кримінального процесуального закону, адже за встановлених колегією суддів обставин, фактично відсутнє судове рішення, яке має бути ухвалено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 372 КПК України.
Враховуючи викладене вище, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки вказані істотні порушення перешкоджають апеляційному суду постановити рішення по суті заявлених вимог, зважаючи на принцип інстанційності судової системи.
Оскільки ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог КПК, доводи апеляційної скарги засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в силу ч. 2 ст. 415 КПК підлягають перевірці під час нового розгляду судом першої інстанції.
Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути наведені недоліки, постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2018 року, якою вирок Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан Російської Федерації від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 приведено у відповідність до законодавства України скасувати.
Призначити новий розгляд клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про приведення вироку Ново-Савіновського районного суду м. Казані Республіки Татарстан Російської Федерації від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до законодавства України в тому ж суді першої інстанції, але в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи