03.03.2020 Єдиний унікальний № 371/228/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс /371/72/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000091, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2020 року, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Миронівського районного суду Київської області 02 березня 2020 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України звернувся слідчий СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що підозрюваним вчинено злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, він є раніше судимою особою, наявністю ризику передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказане клопотання погоджене прокурором Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань є процесуальним керівником по кримінальному провадженню № 0000091.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні злочину не визнав, повідомив що не грабував потерпілу, вилучений у нього блокнот із банківською карткою він знайшов на узбіччі. Крім того повідомив, що працівники поліції показували його потерпілій до проведення впізнання, також повідомив, що хворіє на ВІЛ СНІД і гепатит «С».

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до його матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обґрунтованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження № 0000091, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 186 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Кримінальне провадження здійснюється по факту надходження до ЧЧ Миронівського ВП ГУНП в Київській області заяви від ОСОБА_7 про те, що 29 лютого 2020 року близько 22 години 20 хвилин невідомий чоловік в місті Миронівка по вулиці Соборності відкрито заволодів її особистими речами (а.с. 10).

Відповідно до протоколу допиту потерпілої 29 лютого 2020 року близько 22 години невідомий чоловік в місті Миронівка по вулиці Соборності вирвав у неї з рук її жіночу сумку, в якій знаходились: гаманець із грошовими коштами в розмірі близько 50 гривень різними купюрами, два «бейджика» з місця роботи «ЕКО Маркет», банківська картка «Аваль», дисконтна карта «ЕКО Маркет», записничок (блокнот) блідо-голубого кольору з малюнком, грошові кошти в сумі 20 євро однією купюрою, 10 доларів США однією купюрою, дисконтна карточка «Ватсон», дисконтна карточка «Антошка» (а.с 25-26).

Під час обшуку підозрюваного, який відбувся після його затримання у нього було виявлено та вилучено банківську картку «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_8 , дисконтну картку «ЕКО Маркет», 20 євро однієї купюрою №Р7, 10 доларів США однією купюрою №МЕ48558411А, записник (блокнот) з візерунком на передній частині у вигляді двох немовлят (а.с. 34-37).

Як пояснив в судовому засіданні підозрюваний, у нього дійсно працівниками поліції було виявлено та вилучено блокнот у якому знаходились банківська картка. Ці речі він знайшов на узбіччі.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01 березня 2020 року, потерпіла впізнала підозрюваного як особу, яка вирвала у неї її жіночу сумочку (а.с. 27-30).

Слідчий СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 000091, повідомив 01 березня 2020 року ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, а саме у відкритому викраденні 29 лютого 2020 року в місті Миронівка Київської області по вулиці Соборності жіночої сумки ОСОБА_9 , в якій знаходились грошові кошти в розмірі 50 гривень, 10 доларів США та 20 Євро.

Відповідно до копії витягу із розпорядження АТ «Ощадбанк» № 162 від 28 лютого 2020 року, 10 доларів США коштували 242 гривні (а.с. 42).

Статтею 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Тобто, крадіжка майна вартість якого на момент викрадення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП, а майна вартість якого перевищує цей розмір є кримінально караним діянням, відповідальність за яке передбачено ст. 186 Кримінального кодексу України.

Станом на момент вчинення крадіжки майна потерпілої 0,2 розміри неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становило 210 гривень 20 копійок.

Відповідно до копії Вимоги на судимість, ОСОБА_4 має незаняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (а.с. 45-46).

Проаналізувавши докази, на яких ґрунтується підозра ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри органу досудового слідства у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

До такого висновку слідчий суддя дійшов з огляду на сукупність доказів, зібраних органом досудового слідства, зокрема:

-заяви про вчинення злочину від 29 лютого 2020 року (а.с. 10);

-протоколу огляду місця події від 29 лютого 2020 року (а.с. 11-19);

-протоколу допиту потерпілої від 01 березня 2020 року (а.с. 25-26);

-протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01 березня 2020 року (а.с. 27-30);

-протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 березня 2020 року (а.с. 34-37);

-копії витягу із розпорядження АТ «Ощадбанк» від 28 лютого 2020 року № 162 (а.с. 42);

-копії вимоги про судимість від 02 березня 2020 року (а.с. 45-46).

Санкція ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років позбавлення волі.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже, клопотання про взяття під варту подано щодо раніше судимої особи, яку обґрунтовано підозрюють у вчиненні злочину, за вчинення якого санкцією ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При встановленні обґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги твердження підозрюваного про те, що впізнання було проведено за умов, при яких його до впізнання було показано потерпілій як особу яка вчинила злочин, з огляду на те, що відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01 березня 2020 року, в ньому відсутні зауваження про це як підозрюваного так і його захисника.

Прокурором доведено існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки із матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний є не працюючим, не має постійного джерела доходів, будучи неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення аналогічного злочину, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину щодо відкритого викрадення чужого майна, а отже для забезпечення себе засобами для існування існує ризик вчинення ним нових майнових злочинів.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику вчинення нових злочинів, а також забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків буде недостатньо, з огляду на те, що останній ніде не працює, міцних сімейних та соціальних зв`язків не має, постійного джерела доходів не має, за місцем своєї реєстрації не проживає, схильний до вчинення злочинів.

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного не може бути застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з огляду на те, що він маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного тяжкого злочину, через невеликий проміжок часу (менше тижня) знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а отже не бажає дотримуватися загальноприйнятих норм поведінки, та будучи не позбавленим можливості вільно пересуватися може вчиняти нові злочин з метою забезпечення себе засобами існування.

Також слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки не можливе, оскільки жодна особа не виявила бажання взяти підозрюваного на поруки.

Застосування запобіжного заходу у виді застави також не можливе, оскільки підозрюваний ніде не працює, постійного джерела доходів не має, а тому необхідність внесення застави може спровокувати вчинення ним нових майнових злочинів.

Крім того слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту також не можливе, оскільки як встановлено в судовому засіданні він в квартирі за своїм зареєстрованим місцем проживання не проживає, квартиру його мати здає в оренду, а тому за нормою ч. 3 ст. 825 Цивільного кодексу України розірвання договору оренди можливе не раніше травня 2020 року.

Таким чином, клопотання слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного по кримінальному провадженню № 0000091 відповідає вимогам ст. ст. 184, 192 КПК України, подане щодо особи, до якої згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України у виді тримання під вартою.

З метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне встановити строк дій запобіжного заходу в 30 днів, оскільки прокурором не доведено необхідності більш тривалого строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні.

Оскільки підозрюваний не має постійного джерела доходів, є не працюючим, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Підозрюваний був затриманий за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України 01 березня 2020 року о 01 годині 03 хвилині.

Спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства юстиції України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525, визначено порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Відповідно до цього порядку усі особи, які прибули до слідчих ізоляторів (далі - СІЗО), у тому числі особи, які переміщуються під вартою (конвоюються), проходять первинний медичний огляд з метою виявлення осіб які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги. Медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Консультування, обстеження і лікування фахівцями закладів охорони здоров`я (якщо воно можливе в умовах медичної частини СІЗО) здійснюється в медичних частинах СІЗО в присутності персоналу медичної частини.

Із аналізу вказаного «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» вбачається, що в слідчому ізоляторі підозрюваний зможе пройти відповідне медичне обстеження, і у випадку підтвердження наявності захворювань на ВІЛ СНІД і гепатит «С» отримати відповідне лікування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 189, 193, 194, 196 та 197 КПК України, -

У Х В А Л И В:

1.Клопотання задовольнити частково.

2.Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області 13 грудня 2007 року, уродженцю міста Обухів, Київської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженому, з професійно-технічною освітою, не працюючому, раніше судимому, підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, по кримінальному провадженню № 0000091 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 30 (тридцять) днів.

3.Строк тримання під вартою обчислюється з моменту його затримання, а саме з 01 години 03 хвилин 01 березня 2020 року.

4.Строк дії ухвали - до 24.00 год. 30 березня 2020 року.

5.Зобов`язати Державну установу «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити діагностику наявності у підозрюваного захворювань на ВІЛ СНІД та гепатит «С», у разі підтвердження цих захворювань забезпечити надання йому відповідної медичної допомоги (лікування).

6.Визначити розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Миронівського районного суду Київської області, рахунок отримувача: 8661, банк Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, .

7.Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

8.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчих СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований: місто Обухів Київської області.

9.Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 24.00 год. 30 березня 2020 року.

10.Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

11.У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

12.З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

13.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

14.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1