МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/97/20 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000211 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2020 року, якою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чирчик, Ташкенської області, Республіки Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2020 року та постановити нову, якою призначити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 21 березня 2020 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
На переконання апелянта, підозрюваний не має наміру ухилятись від слідства та суду, тривалий час проживає в м. Миколаєві, має постійне місце проживання та реєстрації, отримує пенсію по інвалідності, працює неофіційно, раніше не судимий, активно сприяє органу досудового розслідування у розкритті даного злочину.
Також апелянт зазначає, що підозрюваний є хворим на ДЦП та епілепсію, що може негативно вплинути на стан його здоров`я та призвести до незворотних наслідків.
Стверджує про відсутність будь-яких фактичних даних на підтвердження того, що підозрюваний колись ухилявся від органів досудового розслідування та суду.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000211 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування і суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги статей 177, 178, 194 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Захисник оскаржує висновки слідчого судді щодо необґрунтованості ризику, передбаченого статтею 177 КПК України.
А тому, у відповідності до вимог частини 1 статті 404 КПК України, в іншій частині ухвала слідчого судді апеляційним судом не переглядається.
Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та відсутні офіційні джерела доходів.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Посилання апелянта на врахування слідчим суддею лише тяжкість покарання є неслушними. Так, слідчий суддя обґрунтував наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду не лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а і відсутністю міцних соціальних зв`язків, відсутністю офіційного джерела доходів.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризику, передбаченого частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.
Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , якими, на переконання апелянта, є те, що не має наміру ухилятись від слідства та суду, тривалий час проживає в м. Миколаєві, має постійне місце проживання та реєстрації, отримує пенсію по інвалідності, працює неофіційно, активно сприяє органу досудового розслідування у розкритті даного злочину, раніше не судимий, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилання апелянта на незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 не є також визначальними.
Медична частина державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.
Будь яких доказів того, що працівники ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» відмовлять ОСОБА_7 у наданні спеціалізованого лікування в умовах ізолятора, матеріали судового та кримінального провадження не містять.
Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, а також наявність ризику, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційній скарзі.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: