В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Греківщина Глухівського району Сумської області, громадянина України, розлученого, з середньою-технічною освітою, офіційно не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

03 липня 2018 року близько 18 години до приміщення металевого контейнера, що знаходиться поряд із будинком АДРЕСА_1 , де обладнав собі місце для проживання ОСОБА_7 , з метою спільного вживання алкогольних напоїв, прийшов ОСОБА_5 .

Близько 20 години цього ж дня, під час розпивання алкоголю, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав висловлювати своє незадоволення поведінкою ОСОБА_7 , із чим останній не погоджувався. В цей час, у ОСОБА_5 , який був обурений неправомірною поведінкою ОСОБА_7 , який наніс йому удар в обличчя, виник умисел на заподіяння фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень останньому.

З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю та спричинення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , діючи умисно, наніс по одному удару кулаками правої та лівої рук в обличчя ОСОБА_7 , від яких він впав додолу. Далі, з метою продовження реалізації свого умислу, ОСОБА_5 наніс по одному удару долонями правої та лівої рук в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми із травматичним субдуральним крововиливом дане ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав частково. При цьому дав суду показання, що частково відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Зазначив, що у день перед подією приїхав з м. Києва в м. Білу Церкву. Проходячи біля контейнера побачив знайомого на ім`я ОСОБА_8 , який дозволив переночувати у нього. Обвинувачений дав йому 200 грн. на придбання спиртного та закуски. Вони разом вжили алкоголь, кожен приблизно по 100 г, після чого ОСОБА_5 ліг спати, а коли проснувся приблизно після 12 години ночі то виявив відсутність телефону та гаманця. ОСОБА_5 став просити повернути його гаманець та телефон на що ОСОБА_8 вдарив його кулаком під око та розсік губу. Приблизно секунд через тридцять коли потерпілий стояв у відповідь обвинувачений припіднявшись вдарив долонею справа і зліва по обличчю. Потерпілий сів на підлогу і витягнув ноги. Обвинувачений також сів на ліжко і правою рукою наніс два ляпаси по щоках потерпілому. Обвинувачений запалив цигарку і в цей час прийшов ОСОБА_9 , який привітався, спитав як вони і пішов далі. Посидівши хвилин з десять ОСОБА_5 зібрався та пішов на зупинку. Після нанесення ударів ОСОБА_10 коли той сидів то він з ним не розмовляв. Стверджує, що крім нього та потерпілого у контейнері нікого не було. Стверджує, що він вимушений був нанести удари потерпілому, оскільки той напав на нього і він вимушений був оборонятись, умислу на заподіяння смерті потерпілому не мав.

В ході судового розгляду після дослідження доказів та зміни прокурором обвинувачення ОСОБА_5 змінив показання в частині інтервалу між нанесенням ним у відповідь ударів потерпілому та стверджує, що удари він наніс приблизно через 5 секунд після того як потерпілий наніс йому удар у відповідь.

Незважаючи на часткове невизнання своєї вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена повністю наданими прокурором доказами як кожним окремо та і у їх сукупності, а саме: письмовими матеріалами справи, протоколами слідчих дій з додатками у вигляді технічних носіїв; висновками судових експертиз.

- протоколом огляду місця події від 04.07.2018 року, складеного у присутності понятих, у якому зафіксовано факт виявлення в металевій споруді будці, розташованій на відстані приблизно 10 м від будинку АДРЕСА_1 , обладнаному під місце проживання виявлено труп ОСОБА_7 за розташуванням труп був ногами до виходу і головою до задньої стінки та перебував у положенні лежачи між ліжком та столом. При зовнішньому огляді трупа було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, два садна на лівій щоці, численні синці на поверхні грудей, на лобі зліва садна довгастої форми, на волосяній частині голови в потиличній частині два садна (а.с.152 -153 т.1).
протоколом огляду місця події від 06.07.2018 року, з ілюстративною таблицею до нього, складеного слідчим у присутності понятих, у якому зафіксовано факт огляду внутрішнього частини сарайного приміщення, стіни якого зовні оббиті металевим профілем, розташованого за адресою по АДРЕСА_1 . При детальному огляді встановлено, що обстановка в приміщенні не порушена слідів боротьби не виявлено (а.с.157 -163 т.1).
- висновком експерта №301 експертизи трупа проведеної з 05.07.2018 по 31.08.2018 року відповідно до якого смерть ОСОБА_7 , 1970 року народження, настала від внутрішньочерепної травми із травматичним субдуральним крововиливом. На це вказують: між твердою мозковою оболонкою та м`якими мозковими оболонками випуклих поверхонь лівої лобно - тімя`но вискової області з переходом на основу лівої вискової частки темно-червоні згортки крові та рідка кров об`ємом близько 80 см3; крововиливи в м`які покриви голови, під оболонки та шлуночкову систему головного мозку; синці, садна та рана на голові. Дані ушкодження на голові заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Переломи ребер зліва, синці на передній поверхні грудей заподіяні тупими предметами, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні і прямого зв`язку з настанням смерті не мають.

Синець та крововилив в підшкірно-жирову клітковину шиї, синець на зовнішній поверхні правого плеча, синець на передньо-внутрішній поверхні правого стегна, синець на передній поверхні лівої голінки, синець в ділянці крила лівої здухвинної кістки заподіяні тупими предметами, мають ознаки легких тілесних ушкоджень ів прямого причиннного зв`язку з настанням смерті не мають

При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2,88%о у сечі 3,63%о етилового сприту, що за життя може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. (а.с. 165-167 том. 1).
- протоколом слідчого експерименту від 06.07.2018 року та диском відеозаписом до нього, переглянутого судом, з якого видно, що ОСОБА_5 із застосуванням безперервного відеозапису відтворив з його слів механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . При цьому зазначив, конфлікт між ним та потерпілим стався після того як він проснувся то виявив відсутність телефону та гаманця. На прохання ОСОБА_5 повернути його гаманець та телефон, ОСОБА_8 вдарив його кулаком в око та в губу. У відповідь обвинувачений вдарив кулаком справа і зліва по обличчю. Від удару зліва потерпілий сів на підлогу і витягнув ноги. Обвинувачений також сів на ліжко поставив ноги на тулуб і правою рукою наніс два ляпаси по щоках та штовхнув ногою.

З переглянутого відеозапису видно, що ОСОБА_5 показував та розповідав про обставини вчинення злочину самостійно, впевнено, у без будь-яких підказок чи тиску з боку слідства (а.с.175-177 т. 1).
- висновком експерта №387-301 від 31.08.2018 експертизи трупа відповідно до якого смерть стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_7 , 1970 року народження настала за 12-24 години до початку огляду трупа на місці виявлення.

Характер реактивних змін у ушкодженнях дають змогу вважати, що вони виникли протягом 3 годин до настання смерті потерпілого.

На голові ОСОБА_7 виявлено не менш ніж 6 точок прикладання сили; на шиї 1 точка прикладання сили; на грудях 4 точки прикладання сили, на кінцівках 5 точок прикладання сили.(а.с. 178-179 т.1)

- висновком експерта № 393-301 від 31.08.2018 року, відповідно до якого не виключена можливість виникнення ушкоджень на голові у потерпілого ОСОБА_7 у вигляді внутрішньочерепної травми із травматичним субдуральним крововиливом, синців, саден та рани на голові; синців на грудях переломів ребер, синця на передньо-внутрішній поверхні правого стегна, синця на передній поверхні лівої голінки могли виникнути за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту за його участю від 06.07.2018 року. Ушкодження у вигляді синця та крововиливу у підшкірно-жирову клітковину шиї, синця зовнішньої поверхні правого стегна в ділянці крила лівої здухвинної кістки виникнути за вищевказаних обставин не могли (а.с.180 том 1).

Висновком амбулаторної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 435 від 29.08.2018 року відповідно до якого ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У ОСОБА_5 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_5 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність не перебував.

Під час бесіди з приводу інкримінованих йому дій розмовляє спокійно. На забування обставин не посилається, Повідомив, що напередодні гостював у сестри та після чого приїхав до м. Біла Церква, до потерпілого щоб пожити у нього деякий час, який жив у гаражі. З останнім він випив трохи спритного, на яке дав кошти потерпілому. Через деякий час помітив, що у нього зникли гроші та телефон. На запитання чи не знає потерпілий, куди ділись його речі останній відповів, що не знає, можливо їх викрали якісь особи, які тут вешталися. Відповів, що приїхав до нього та був лише з ним. На це потерпілий у відповідь відразу наніс йому два удари. Через це розізлився на нього та наніс два удари в обличчя і потерпілий присів. Стверджує, що ногами удари не наносив, після цього пішов від потерпілого (а.с. 229-231 т.1).
-Копією протоколом допиту свідка ОСОБА_11 06.07.2018 року дослідженого судом у зв`язку зі смертю свідка 12.06.2019 року що підтверджується повідомленням судово-медичного експерта та матеріалами перевірки за даним фактом (а.с. 223-226 т.1) з якого видно, що свідок 03.07.2018 року приблизно о 19 год. 40 хв. проходив по провулку Павлючено до колонки, щоб набрати води через сарайне приміщення та побачив як у ньому спілкуються двоє чоловіків, сварки між ними не було. Коли він повертався назад приблизно о 20 год. то заглянув до сарайного приміщення та побачив як ОСОБА_8 лежав на підлозі на лівому боці. Поруч на дивані сидів чоловік на ім`я ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_13 ». Свідок лівою рукою взяв за штани ОСОБА_8 та смикнув кілька разів та запитав, що з ним трапилось, на що він відповів: «Це ОСОБА_12 .» Після вказаних слів він замовк. Бачив у ОСОБА_12 на лівій частині обличчя кров, а у ОСОБА_8 на правій частині обличчя була також кров. (а.с. 227-229 т.1)
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого суд виходить з оцінки показань обвинуваченого в судовому засіданні у сукупності з вищевказаними дослідженими доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Зокрема обвинувачений стверджує, що його дії відносно потерпілого носили неумисний характер, та спрямовані на захист від протиправних дій потерпілого, а отже він перебував у стані необхідної оборони.

Як видно з показань обвинуваченого як під час слідчого експерименту, пояснень даних під час проведення судової експертизи експертам, показань в ході судового розгляду розмову про зниклий телефон та гаманець розпочав саме він. Між ними відбулося з`ясування обставин зникнення речей. Таким чином мав місце стан конфлікту, з огляду на що у суду відсутні підстави для висновку, що для обвинуваченого дії потерпілого носили несподіваний характер.

Суд також сприймає як правдиві показання обвинуваченого в тій частині, що він не перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки випив до 100 г горілки. Оскільки вказана обставина стороною обвинувачення жодним чином не спростована обвинувачений на стан сп`яніння не перевірявся. Крім того суд враховує, що обвинувачений з його слів перед конфліктом спав.

Водночас суд звертає увагу, на ту обставину, що потерпілий в момент конфлікту перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, про що свідчить виявлення у крові трупа 2,88%о у сечі 3,63%о етилового сприту. (а.с. 165-167 том. 1).
Вирішуючи питання чи перебував обвинувачений у стані необхідної оборони суд виходить з положень ст. 36 КК України якою необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони.
Перевищення меж необхідної оборони веде за собою кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які не перевищували б меж необхідності, та шкода особі, яка здійснює посягання, що не перевищувала б ту, яка для цього необхідна
Визначальним під час вирішення питання про перевищення меж необхідної оборони є встановлення співвідношення між ступенем суспільної небезпечності посягання та заподіяною шкодою.
Таким чином, беручи до уваги вищевказані обставини, а саме незначний стан сп`яніння обвинуваченого та сильний стан сп`яніння потерпілого, а отже фізичну перевагу обвинуваченого над потерпілим в цій ситуації, обізнаність обвинуваченого про вплив алкоголю на фізіологічні особливості організму людини, зокрема в частині щодо відсутності необхідності прикладення значної сили для заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, силу нанесених ударів, з огляду на наявність конфлікту, готовність до протиправних дій потерпілого, суд приходить до висновку, що між обвинуваченим та потерпілим сталася бійка, яку розпочав потерпілий на претензії обвинуваченого.
При цьому суд повністю погоджується з позицією обвинуваченого, що по відношенню до смерті обвинуваченого його дії носили неумисний характер.

Водночас суд звертає увагу на кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, а також ставлення ОСОБА_5 до своїх дій, який у своїх показаннях зазначає, що наносив удари у відповідь на протиправні дії потерпілого. Терміни «наносити удари», «бити», вказують на цілеспрямовані, активні, умисні дії, що мають своєю метою відповідати ударом на удар, образою на образу, тощо. Таким чином обвинувачений у своїх показаннях описує своє ставлення до вчинюваних ним дій як до умисних.

Крім того під час допиту обвинуваченого в суді, останній, даючи показання постійно зменшував інтервал часу між нанесенням йому ударів потерпілим до нанесення ударів у відповідь, спочатку 25-30 с. а потім 5 с.

Таку позицію обвинуваченого суд розцінює не інакше як спробу надати своїм діям стану необхідної оборони та намагання суттєво зменшити ступінь своєї вини у заподіянні умисних тілесних ушкоджень.

Виходячи з досліджених судом наведених вище висновків експертиз у сукупності з даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту з обвинуваченим показаннями обвинуваченого суд приходить до однозначного висновку, що тілесні ушкодження були завдані активними діями обвинуваченого, обумовленими прикладенням з його боку значної сили.

Саме механізм відтворений під час слідчого експерименту суд бере до уваги для оцінки дій обвинуваченого. Виходячи з досліджених судом наведених вище висновків експертиз у сукупності з даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту з обвинуваченим суд приходить до однозначного висновку, що тілесні ушкодження були завдані виключно активними діями обвинуваченого, обумовленими прикладенням з його боку значної сили, що свідчить виключно про умисний характер заподіяння тілесного ушкодження.

Суд також не вбачає з показань обвинуваченого та досліджених доказів, що він міг перебувати у стані необхідної оборони під час заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Вказане твердження обвинуваченого спростовується вищенаведеними доказами.

З огляду на встановлені обставини суд поза будь якими розумними сумнівами дійшов до висновку, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла обопільна короткочасна бійка, в ході якої обвинувачений наніс потерпілому по одному удару кулаками правої та лівої рук в обличчя ОСОБА_7 , від яких він впав додолу. Далі, з метою продовження реалізації свого умислу, ОСОБА_5 наніс по одному удару долонями правої та лівої рук в обличчя ОСОБА_7 , та заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Надані суду як докази - висновок експерта № 152 з 23.08.2018 по 30.08.2018 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. На фрагменті тканини в об. №1 на недопалку (фільтрі) цигарки об. №2 надісланих на дослідження виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об`єктах №№1,2, виявлено антиген А. Відповідно ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_7 (а.с.183-184 т. 1) не є доказами ні вини, ні невинуватості обвинуваченого, а тому враховуються лише у вирішені питання речових доказів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий умисний закінчений злочин, проти життя та здоров`я особи, посягнувши тим самим на найвищу в Україні соціальну цінність, гарантовану ст.ст. 3, 27 Конституції України. Водночас суд також враховує, що стосовно наслідків в діях обвинуваченого має місце необережна форма вини. Водночас заподіюючи потерпілому тілесне ушкодження, обвинувачений застосував небезпечний для життя спосіб у вигляді нанесення удару в життєво-важливий орган-голову. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді смерті потерпілого.

Суд також враховує, що скоєння злочину обвинуваченим обумовлено частково протиправною поведінкою потерпілого, який розпочав бійку в ситуації яку можливо було вирішити мирно без застосування насильства.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 в силу закону раніше не судимий, є особою без постійного місця проживання зі слів працює у приватного підприємця токарем неофіційно. Обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде спосіб життя зі слабкими соціальними зв`язками.

З огляду на поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд не встановив обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання.

Суд також не визнає обставиною, що обтяжує покарання вчення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки суду не надано доказів, що вказана обставина суттєво вплинула та обумовила вчинення злочину обвинуваченим. Ступінь стану сп`яніння обвинуваченого в ході досудового розслідування встановлено не було.

Суд також враховує правову позицію потерпілої у справі, яка в судове засідання не з`явилася, думку щодо покарання яке повинен понести обвинувачений не висловила.

За таких обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

З огляду на усі вищевказані обставини у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставини, віктимну поведінку потерпілого, процесуальну позицію учасників судового провадження покарання має бути ближчим до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст.121 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк покарання рахувати з 11.12.2019 року

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 06.07.2018 по 10.12.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою та утримувати в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Речові докази у справі: дві скляні пляшки та недопалки з-під цигарок, змиви речовини бурого кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.

Цивільний позов не заявлено процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1