Справа №173/1075/20
Провадження №1-кс/173/187/2020
У Х В А Л А
іменем України

03 липня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 02 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
встановив:
До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий Верхньодніпровського ВП Жовтоводськогоо ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_1 за погодженням з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна автомобіль марки Мітсубісі Лансер, загальний легковий седан-В, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1468, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску що належить ОСОБА_4 , який було вилучено слідчим Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 01.07.2020 під час проведення огляду, шляхом заборони користування та розпорядження даним майном з подальшим його зберіганням на території Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
02 липня 2020 року за даним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 01.07.2020 до чергової частини Верхньодніпровського ВП надійшло повідомлення про те, що 01.07.2020 о 18:01 год. на проїзній частині дороги біля кафе «Бістро», яке розташоване по вул. Підгірна, 106, с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, автомобіль марки Мітсубісі Лансер, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 допустив наїзд на неповнолітнього ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження (ЖЄО 6152 від 01.07.2020).

02.07.2020 відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 02.07.2020 на трасі Запоріжжя-Дніпро-Бориспіль, біля кафе «Бістро», яке розташоване по вул. Підгірна, 106, с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на дорожньому покритті було виявлено автомобіль марки Мітсубісі Лансер, загальний легковий седан-В, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1468, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження.
На даний час вилучений у ході огляду місця події автомобіль марки Мітсубісі Лансер, загальний легковий седан-В, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1468, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, є тимчасово вилученим майном.

У судове засідання слідчий СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до такого висновку.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Встановлено, що 02 липня 2020 року до ЄРДР за № 0000513 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди в ході якої автомобіль марки Мітсубісі Лансер, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 допустив наїзд на неповнолітнього ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються ч.5 ст.132 КПК України.

Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Однак на думку слідчого судді в клопотанні слідчого не містяться докази того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_1 погодженним з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1