Дата документу 03.06.2020 Справа № 335/4169/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4169/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/644/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року. якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «MAN 10.150», 1993 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 1 шт., який належить на праві власності ОСОБА_10 , та на майно, яке вилучено у вказаному транспортному засобі, а саме: пластикові діжки синього кольору, закупорені двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 15 шт.; пластикові пляшки об`ємом 1,5 л. заповнені на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт.; договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.; накладну на внутрішнє переміщення № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до ЄРДР 16.05.2020 за № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, за фактом транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів на території Запорізької області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 21 год. 00 хв. до СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області надійшла інформація про те, що співробітниками Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП у Запорізькій області на виїзді із села Орлянське в бік м. Дніпрорудного Запорізької області, зупинено транспортний засіб марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому здійснюється перевезення рідини з характерним запахом спирту у пластикових діжках.

В подальшому, співробітники СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області прибули до вказаного місця події біля 23 годин 00 хвилин. За згодою із водієм транспортного засобу ОСОБА_11 , з урахуванням темної пори доби, недостатньої видимості в умовах траси, наявної небезпеки втручання заінтересованих осіб з метою перешкоджання огляду транспортного засобу та вилучення незаконно виготовлених алкогольних напоїв, прийнято рішення проводити огляд транспортного засобу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5.

Надалі, за адресою м. Запоріжжя, вул. Гребельна буд. 5, за добровільною згодою ОСОБА_11 , проведено огляд транспортного засобу марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , за наслідками проведення якого вилучено транспортний засіб марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 ; пластикові діжки синього кольору закупорені двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 15 шт., які виявлено у вантажному відділенні даного транспортного засобу, вивантажені та пронумеровані бирками з реквізитами учасників слідчої дії за №1-15; пластикові пляшки об`ємом 1,5 л. заповнені на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт.; договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.; накладну на внутрішнє переміщення №1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.

16.05.2020 старшим слідчим СУ ФР ГУ ДФС в Запорізькій області винесено постанову про проведення судово-хімічної експертизи вилучених спиртовмісних рідин.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що на момент проведення огляду транспортного засобу марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, шасі д.н.з. НОМЕР_2 , виявлено 15 пластикових діжок синього кольору об`ємом по 220 літрів кожна заповнених прозорою рідною з характерним запахом спирту невідомого походження та якості. При цьому, в ході огляду транспортного засобу встановлено накладну на внутрішнє переміщення товару, в якій зазначено факт транспортування харчового ароматизатору. Документи на переміщення спиртовмісних рідин, спирту, документів підтверджуючих придбання товару, в ході огляду не виявлено та не надано.

Крім того, 16.05.2020 проведено додатковий огляд вилучених зразків, а саме: пляшок об`ємом 1,5 л. заповнених на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт. Огляд проводився із застосуванням спиртометру з метою першочергового визначення вмісту спирту у вилучених зразках. За результатами показнику спиртометру, у вилучених зразках частка спирту перевищує 90 відсотків.

16 травня 2020 року виявлене та вилучене в ході огляду майно, в порядку ст. ст. 98-100 КПК України, приєднано в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження.

Вилучені діжки із спиртовмісною рідиною, згідно з клопотанням слідчого, будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та необхідні для проведення судових експертиз; вилучені документи необхідні для повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, встановлення походження товару та його якості, а вилучений автомобіль, використаний як засіб та знаряддя вчинення злочину та зберіг на собі його сліди, та є предметом кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, відшкодування збитків по завданій шкоді вчиненим кримінальним правопорушенням або настання інших наслідків, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду та просив накласти арешт на зазначене вище майно.

Відмовляючи повністю у задоволенні вказаного клопотання, в обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя виходив з наступного.

Так, з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 встановлено, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення надійшло 15.05.2020, за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, та зазначені відомості були внесені до ЄРДР 16.05.2020 о 03 год. 39 хв.

Згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2020, у м. Запоріжжі з 1 год. 33 хв. по 2 год. 54 хв. старшим слідчим з ОВС 1ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_12 проведено огляд транспортного засобу марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , без ухвали слідчого судді.

В ході проведення вказаного огляду транспортного засобу були виявлені та вилучені наступні речі і документи: транспортний засіб марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 ; пластикові діжки синього кольору закупорені двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 15 шт., які виявлено у вантажному відділенні даного транспортного засобу, вивантажені та пронумеровані бирками з реквізитами учасників слідчої дії за № 1-15; пластикові пляшки об`ємом 1,5 л. заповнені на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт.; договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.; накладну на внутрішнє переміщення №1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.

18.05.2020 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, поданого в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на обшук, слідчий суддя виходив з того, що така слідча дія, як огляд транспортного засобу «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 від 16.05.2020, проводилась до внесення відомостей до ЄРДР, що є неприпустимим; без ухвали слідчого судді, та слідчим не доведено наявність будь-яких невідкладних випадків, в тому числі пов`язаних із врятуванням життя людей та майна, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, які б вимагали огляду транспортного засобу, в тому числі проникнення у нього, вилучення з нього речей; також до слідчого судді слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив винести ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , однак з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим будо проведено не обшук цього транспортного засобу, а огляд місця події, за результатами якого складено протокол, який наявний в матеріалах клопотання.

Як передбачено ч. 3 ст. 233 КПК України, якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, який проведено без ухвали слідчого судді, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, в даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Враховуючи викладені вище обставини, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучені під час огляду місця події від 16.05.2020 року транспортного засобу марки «МАN 10.150», речі та документи не можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню, оскільки в силу вимог ч. 3 ст. 233 КПК України є недопустимими, а відтак і підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно відсутні.

Щодо наявності в матеріалах, які додані до клопотання, розписки ОСОБА_11 , відповідно до якої він зазначив, що не заперечує проти огляду транспортного засобу, яка датована 16.05.2020, то слідчий суддя в оскаржувані ухвалі прийшов до такого висновку.

Затримання транспортного засобу та водія, на підставі повідомлення про можливе вчинення злочину, відбулося 15.05.2020 працівниками Дніпрорудненського ВП Василівського ВП Запорізької області, і в цей же день розпочалося проведення першого огляду о 17 год. 56 хв., який закінчено о 18 год. 15 хв.

Огляд місця події слідчим з ОВС 1ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_12 , в порушення ч. 4 ст. 223 КПК України, розпочато 16.05.2020 о 01 год. 33 хв., який закінчено о 02 год. 54 хв.

Вказані обставини, на переконання слідчого судді, свідчать, що водій ОСОБА_11 принаймні з 17 год. 56 хв. до 02 год. 54 хв. перебував у присутності співробітників органів Національної поліції України, а як зазначив в судовому засіданні захисник, то затримання водія відбулось о 15 год. 30 хв.

Таким чином, з огляду на вимоги ст. 209 КПК України, водій ОСОБА_11 був особою, яка фактично була затримана уповноваженою службовою особою, протокол затримання відносно нього не складався, що також підтверджено захисником в судовому засіданні.

З огляду на вказані обставини, слідчий суддя критично оцінив наявну в матеріалах справи розписку ОСОБА_11 , відповідно до якої він зазначив, що не заперечує проти огляду транспортного засобу, яка датована 16.05.2020, що дає підстави дійти висновку про її складання у період фактичного затримання. До того ж, вказана розписка від 16.05.2020 не містить часу її складання, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити наявність цього дозволу до проведення слідчої дії огляду транспортного засобу.

Крім того, наявність згоди водія ОСОБА_11 на огляд транспортного засобу не давало підстави слідчому проводити огляд в порядку, передбаченому ст. 237 КПК України, до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи прокурора про ознаки фіктивності ТОВ «ТД «Трейд Торг», яке згідно документів вилучених у транспортному засобі є замовником перевезення, яке здійснював водій ОСОБА_11 , слідчий суддя до уваги не прийняв з огляду на те, що зазначена інформація не містить достатніх даних вважати, що в даному випадку маються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, який полягає у незаконному придбанні з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збуті чи транспортуванні з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів, за яким здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Також слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання не містять об`єктивних даних щодо існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, зокрема, того, що вилучені в ході огляду транспортного засобу речі придбавались, зберігались або ж транспортувались з метою їх збуту.

В апеляційній скарзі прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого скасувати та постановити нову, фактично якою клопотання слідчого задовольнивши частково та накласти арешт на:

- пластикову діжку синього кольору, яка закупорена двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнена прозорою рідиною з характерним запахом спирту 15 шт.;

- пластикову пляшку об`ємом 1,5 л., заповнену на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту 5 шт.;

- договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.;

- накладену на внутрішнє переміщення № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.;

- товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 1 арк.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя безпідставно критично оцінив письмову розписку водія транспортного засобу ОСОБА_11 щодо надання згоди на огляд транспортного засобу з підстав фактичного затримання вказаної особи з 17-56 год. 15.05.2020 р., що констатує порушення слідчим вимог ст. 237 КПК України під час проведення огляду.

Прокурор зазначає, що інформація про виявлення транспортного засобу, який перевозив рідину з характерним запахом спирту до органів ГУ ЖДФС у Запорізькій області надійшла лише о 21.00 год. 15.05.2020 р. та для її перевірки співробітники СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області у подальшому прибули на місце події. Проведення огляду місяця події, як невідкладної слідчої дії відповідно до положень ч. 3 ст. 214 КПК України було розпочато слідчим лише після отримання письмової згоди власника транспортного засобу ОСОБА_11 , яким здійснювалось фактичне перевезення вантажу, про вміст якого він був обізнаний лише на папері. З огляду на таке у слідчого не виникло сумнівів в не добровільності згоди власника транспортного засобу на огляд.

Наведені в оскаржуваній ухвалі висновки слідчого судді щодо фактичного затримання ОСОБА_11 та допущені процесуальні порушення, на переконання прокурора, не відносяться до обставин кримінального провадження № 0000020 та до вказаних обставин слідчий СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_12 , не має жодного відношення.

Висновки слідчого судді про порушення слідчим вимог ч. 4 ст. 233 КПК України не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України у невідкладних випадках допускається проведення огляду місця події до внесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи той факт, що по приїзду слідчим СУ ФР ГУ ДФС України в Запорізькій області приблизно о 21.00 год. 15.05.2020 р. на узбіччі автотраси виявлено транспортний засіб MAN та його власника ОСОБА_11 з урахуванням темної пори доби, недостатньої видимості в умовах траси та як наслідок наявної реальної безпеки життю учасників слідчої дії, відсутності освітлення, що унеможливлювало проведення огляду, вищевикладені обставини були визнані слідчим як невідкладним випадком, а тому за згодою ОСОБА_11 було прийнято рішення проводити огляд місця події та транспортного засобу вже за адресою: Запоріжжя, вул. Гребельна, 5.

Також прокурор звертає увагу на те, що підприємство ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ» має ознаки фіктивності, оскільки з 2014 року будь-яку податкову звітність не подає, відповідні ліцензії на оптову торгівлю спиртом, не отримувало.

Вважає, що на цей час є безсумнівним факт незаконного поводження з вилученою 15.05.2020 року спиртовмісною речовиною, яка є речовим доказом у провадженні і вилучена вона з метою проведення відповідних хімічних експертиз.

Окремо прокурор звертає увагу, що до цього часу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, власник майна до органу досудового розслідування не з`явився, жодних документів, які підтверджують правомірність придбання товару, мети його використання, законності походження, не надав.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що було призначено експертизу вмісту. За даним попередньої експертизи це спирт, який не відповідає ДСТУ. Послався на те, що за оскаржуваним рішенням слідчого судді вилучене майно слід повернути, але не вказано кому, а власник на даний час не звертався.

Адвокат ОСОБА_8 , який надає правову допомогу водію транспортного засобу марки «MAN 10.150», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_13 на підставі договору б/н від 15.05.2020, заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Обґрунтовуючи свою участь у справі, послався на те, що майно вилучено у ОСОБА_13 , який його транспортував.

Зазначив, що слідчий звернувся із клопотанням про санкціонування обшуку після його проведення, однак слідчий суддя відмовив. Проте орган досудового розслідування все одне звернувся із клопотанням про арешт майна.

Також адвокат послався на те, що автомобіль був зупинений приблизно о 15 годині, оглянутий о 17-й. Співробітники ГУ ДФС прибули о 21-й, а оглянули о 1 год. 30 хв. наступної доби. Прокурор не надав офіційних результатів експертизи

Заслухавши доповідь судді, прокурора який підтримав доводи апеляційної скарги, адвоката, який заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.
Так, в клопотанні слідчий зазначив, що накладення арешту на майно необхідно з метою збереження речових доказів, та додав до клопотання копії рапортів працівників СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Д. Заболотного, ОСОБА_14 , які обґрунтовують підстави зупинки транспортного засобу та здійснення його огляду слідчо-оперативною групою (арк. 15 тут і надалі матеріалів провадження).

Відповідно до протоколу огляду було встановлено, зокрема, що у кузові автомобіля знаходяться 15 пластмасових діжок ємністю 200 літрів, які заповнені рідиною. Огляд проводився за участі водія ОСОБА_11 , зауважень та заперечень від нього не поступало(арк. 11-14).

Згідно з документами на вантаж перевізником ОСОБА_11 здійснювалося внутрішнє переміщення харчового ароматизатору рідкого, що належить ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ» (арк. 8-10).

При цьому відповідно до товарно-транспортної накладної (арк. 8 зв. бік) здійснювалося перевезення 4,8 тон (маса брутто) рідини, кількість місць 20 одиниць (бочок ПЕТ), що не відповідає кількості, встановленої під час огляду.
Як вбачається із протоколу огляду від 16.05.2020, в ході додаткового огляду місця події, що проведений ст. слідчим з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 з дозволу ОСОБА_11 , що підтверджується його розпискою, було також встановлено наявність 15 бочок ємністю приблизно 220 л. (арк. 5-6). В ході огляду було відібрано зразки у пляшки ємністю 1,5 л, заповнивши їх на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту, 5 шт. Водій добровільно видав товаросупроводжувальну документацію. Огляд проводився в присутності ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_8 .

Колегія суддів зауважує, що зміст розписки про надання дозволу вказує на те, що ОСОБА_11 дав дозвіл на проведення огляду саме співробітникам ГУ ДФС у Запорізькій області, що спростовує висновки слідчого судді, який мав сумніви щодо обставин написання розписки.

Того ж дня відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (арк. 1).

Різниця у кількості рідини за товаросупроводжувальними документами та встановленої фактично під час оглядів у сукупністю із даними про ознаки фіктивності ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ», яке, до того ж, не має ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, що встановлено слідчим шляхом огляду баз даних та реєстрів ГУ ДПС України (а.с. 10-13), свідчить саме про наявність ознак транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів на території Запорізької області, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 204 КК України та залишилося поза увагою слідчого.

За приписом ч. 1 ст. 223 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Оскільки огляд транспортного засобу відбувся з дозволу його фактичного володільця, який керував ним на законних підставах, ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, поданого в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , не має правового значення.

Тому колегія суддів не може погодитися із висновками слідчого судді про те, що вилучені в ході огляду речі і документи не можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню та відсутністю з цього приводу підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Таким чином вилучені в ході огляду речі і документи відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій.

Як підставу для накладення арешту на майно слідчий вказав, що ОСОБА_11 та інші зацікавлені особи можуть приховати, знищити алкогольні напої, документи, з метою перешкоджання проведення судових хімічної, медичної експертиз, встановлення обставин кримінального провадження та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, скасовуючи ухвалу слідчого судді, як таку що не ґрунтується на вимогах процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність постановлення нової ухвали, адже матеріали провадження містять достатньо доказів на доведення того, що це майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні і наявні підстави для застосування заходів, направлених на їх збереження

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про накладення арешту на транспортний засіб, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на майно, вилучене 16 травня 2020 року слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, б. 5, а саме:

- пластикову діжку синього кольору, яка закупорена двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнена прозорою рідиною з характерним запахом спирту 15 шт.;

- пластикову пляшку об`ємом 1,5 л., заповнену на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту 5 шт.;

- договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.;

- накладну на внутрішнє переміщення № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.;

- товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 1 арк.

В решті клопотання слідчого відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4