Провадження № 11-сс/4808/8/20
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.5,11,12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на строк до 60 днів, до 20.02.2020 року, в межах строку досудового розслідування. Визначено підозрюваному заставу в розмірі 249730 гривень.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

В доводах апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 застави є необґрунтованою, внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчий суддя, не врахувавши положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, дійшов безпідставного висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, умисного злочину, який було вчинено за попередньою змовою, на замовлення та способом небезпечним для інших осіб, що в свою чергу викликало негативний суспільний резонанс. Крім того, звертає увагу на те, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що досудове слідство на даний час не проведено в повній мірі, не встановлено повне коло можливих свідків та інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а тому визначений розмір застави не може забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не виключає можливості підозрюваному вчиняти вплив на свідків з метою схиляння їх до дачі показань в його користь та не виключає інші встановлені у провадженні ризики.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник заперечили доводи апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що 01 листопада 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.5,11,12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України (а.п.54-57).

01 листопада 2019 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 60 діб, до 30 грудня 2019 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України (а.п.64-71).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року скасовано зазначену ухвалу слідчого судді та постановлено нову ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 10 січня 2020 року включно.

23 грудня 2019 року слідчий за погодженням з прокурором подав до слідчого судді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що цей строк закінчується, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення призначеної молекулярно-генетичної експертизи, скласти додаткові протоколи проведених негласних слідчих (розшукових) дій, долучити до матеріалів кримінального провадження ухвали апеляційного суду щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на строк до 60 днів, до 20.02.2020 року, в межах строку досудового розслідування, а також визначено підозрюваному заставу в розмірі 249730 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що викладені слідчим обставини не змінилися з часу повідомлення про підозру, заявлений ризик щодо можливості переховування від органу досудового розслідування не зменшився. Щодо необхідності визначення застави, то слідчий суддя виходив з того, що надана прокурором інформація та факти не вказують на неможливість визначення підозрюваному застави, яка забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, при продовженні тримання особи під вартою мають існувати нові підстави та ризики, або не зменшитись ті, що вже були встановлені, бути наявним конкретний суспільний інтерес, що превалює над принципом поваги до свободи особистості та має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовим позиціям ЄСПЛ.

При продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував як обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так і потребу органу досудового розслідування у проведенні ряду слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Апеляційний суд також враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого злочину.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що прокурор не оспорює рішення в частині висновків суду щодо обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Щодо визначеного судом розміру застави, яку на даний час сплачено підозрюваним, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (рішення у справі "Сергій Волосюк проти України" п. 38).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Водночас, ч.4 ст.183 КПК України передбачає щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, право суду, а не обов`язок, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема даними про особу підозрюваного, не може бути безумовною підставою для не визначення йому розміру застави.

При цьому, апеляційний суд враховує процесуальну поведінку підозрюваного на стадії проведення досудового розслідування та звертає увагу на те, що останній не порушував покладені на нього обов`язки під час обрання стосовно нього запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

Апеляційний суд також враховує стан здоров`я підозрюваного, який страждає на хронічне захворювання, з приводу якого 10.01.2020 р. йому було проведено операцію, у зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відповідно до вимог КПК України законно визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави не здатний забезпечити виконання підозрюваним вказаних у ст.194 КПК України обов`язків, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне встановити заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 630600 гривень, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів, до 20.02.2020 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,194,199,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , скасувати та постановити нову.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській областьі ОСОБА_11 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, до 20.02.2020 року в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_8 в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області: одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265.

Підозрюваний ОСОБА_8 , який не тримається під вартою, або заставодавець не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 на строк до 20 лютого 2020 року включно наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора, або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з потерпілими, свідками;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон,

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5