ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1611/19
Провадження № 1-кп/210/245/20

"12" лютого 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження №0000233 від 16.02.2019 року за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 16.03.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяців з конфіскацією майна. 26.01.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 04.11.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 2 місяці; 23.11.2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання на іспитовий строк на 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи повторно, 15.02.2019 року о 11.00 годині, знаходячись неподалік будинку №4 вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу разом з раніше йому знайомим ОСОБА_5 , і в цей час, маючи умисел на заволодіння його мобільним телефоном, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7». ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_3 добровільно передав йому вказаний мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном шляхом обману, імітуючи телефону розмову за допомогою вказаного мобільного телефону, відійшов від ОСОБА_5 на декілька метрів та, переконавшись що останній за ним не спостерігає, усвідомлюючи, що злочинний умисел ним доведений до кінця, з місця вчинення злочину зник та у подальшому розпорядився мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy S7», що належить ОСОБА_5 , на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 646 від 22.02.2019 року, майнову шкоду сумі 5200 грн.

ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 15.02.2019 року у наглядно знайомого чоловіка ОСОБА_5 попросив мобільний телефон під приводом подзвонити та отримав мобільний телефон марки «Samsung». Після чого, втік від останнього, а телефон заклав у ломбард, за що отримав 1000 грн. В подальшому, після того як його було викрито у вчинені даного злочину, ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції, куди саме він заклав вказаний мобільний телефон. Через деякий час ОСОБА_3 викупив вказаний телефон та надав його для вилучення працівникам поліції, які його повернули потерпілому.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 та погоджується із кваліфікацією його дій за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_3 раніше судимий, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 10.02.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.190 ч.2 КК України.

Однак, оскільки перевиховання і виправлення ОСОБА_3 цілком можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк та зобов`язати щомісячно з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 75, 76, 190 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч.1, п.2, ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7», який згідно розписки переданий потерпілому ОСОБА_5 після набрання цим вироком законної сили, залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000233 від 16.02.2019 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 210/1611/19, провадження №1-кп/210/245/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1