Справа №705/4693/19
1-кп/705/604/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхове, Ульяновського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має неповнолітню доньку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого трактористом СВК « Черповоди », зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2016 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видій його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , починаючи з 14.07.2015 року по 01.10.2018 року та в період з 01.01.2019 року по 01.09.2019 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, добровільно аліменти не виплачує, на виклик державного виконавця не з`являється, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує, допомогу на утримання дітей не надавав, будучи тимчасово не працевлаштованим в центр зайнятості населення не звертався, в зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.09.2019 рік становить 72280 грн. 35 коп.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що йому відомо про те, що згідно рішення суду він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей. Однак кошти ним не сплачувалися, так як після того, як вони з дружиною розійшлися, остання заборонила йому бачити дітей. На даний час він офіційно працює та сплачує аліменти. У вчиненому щиро кається, буде намагатися виплатити заборгованість.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов по справі відсутні.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1