Справа № 346/1847/18
Провадження № 1-кп/346/62/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: колегії суддів

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

представника Служби у справа дітей

Коломийської РДА ОСОБА_10

розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000651 від 02 грудня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 за ст.115 ч.1 КК України-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 10 січня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою по 07 березня 2020 року.

Прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що обвинувачений усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні так як йому відомі анкетні дані та місцезнаходження останніх показання та висновки яких покладені в основу обвинувачення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає, що на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_11 , його захисник, законний представник покладаються на розсуд суду щодо вирішення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, законного представника, потерпілого, вивчивши матеріали, які стосуються розгляду даного питання, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, продовжують існувати, а альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже, не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В зв`язку з тим, що до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо завершити судовий розгляд кримінального провадження, то слід вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, думку учасників судового провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 ; тяжкість покарання, що загрожує йому за дії, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що оскільки обставини зазначені у вказаному кримінальному провадженні як підстави для обрання та продовження тримання під вартою не змінилися, інших обставин, які були б підставами для зміни запобіжного заходу не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що судовий розгляд не завершено, і на даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, то суд дійшов висновку за необхідне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 - задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 177, 183,197, 331, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12, який не може перевищувати 60 днів - по 12 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3