Справа № 344/4131/20
Провадження № 1-кс/344/1685/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000870 від 19.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що 19 березня 2020 року до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП ОСОБА_3 з приводу того, що 19.03.2020 року, патрулюючи у складі екіпажу «Ясень-101» по вул. Надрічна, 223 у м. Івано-Франківськ, було зупинено за порушення правил дорожнього руху транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який з метою уникнення відповідальності, надав працівникам поліції неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн., 50 польських злотих та 50 доларів США.

У клопотанні зазначено, що в ході проведення огляду місця події, а саме службового транспортного засобу марки «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_2 по вул. Надрічна. 223 в м. Івано-Франківськ, у період часу з 05:28 год. по по 05:49 год 19.03.2020 року у передній частині салону автомобіля, в підстаканнику, виявлено та вилучено грошові кошт в сумі 1000 гривень, серійний номер АЗ5884381; 50 польський злотих, серійний номер АІ6904320: 20 доларів США, серійний номер МВ03499259К; 20 доларів США, серійний номер ЕВ13568514L; 10 доларів США, серійний номер NL04353635A.

19 березня 2020 року вищевказані грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та прийнято рішення про передання на зберігання в камеру схову речових доказів Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність накладення арешту на вищевказані грошові кошти, з метою збереження речових доказів до прийняття кінцевого рішення в межах даного кримінального провадження. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Підставою накладення арешту на вкачане майно с сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Сторони, про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі та підтримав вимоги клопотання у повному обсязі.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання підставним та доцільним щодо накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1000 гривень, серійний номер АЗ5884381; 50 польський злотих - серійний номер АІ6904320; 20 доларів США - серійний номер МВ03499259К; 20 доларів США серійний номер ЕВ13568514L; 10 доларів США - серійний номер NL04353635A.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1