Справа № 306/2281/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/575/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі слідчий) про надання дозволу на затримання
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою,
з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів за клопотання убачається, що 13 листопада 2019 року до Свалявського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчий вказує на те, що відповідно до повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 17.04.2013 ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 133 КК України кримінального правопорушення, тобто зараженні неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 венеричною хворобою сифілісом, що мало місце 29.11.1997 по вул. Невського, 52/13, у м. Сваляві. Стверджує, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновками експертів № 579 від 20.05.1998, № 578 від 19.05.1998, № 49 від 30.06.1998, № 48 від 30.06.1998; протоколами допитів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 від 12.05.1998 та підозрюваного ОСОБА_8 від 15.05.1998; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.06.2019; протоколами огляду предметів та перегляду відеозапису від 20.06.2019 та іншими матеріалами провадження. Окрім того, посилається на те, що аналіз особистості ОСОБА_8 із зібраних характеризуючих даних свідчить про байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігнорування громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, про що також свідчить і те, що ОСОБА_8 раніше був судимий, зокрема, 07 травня 1997 року Свалявським районним судом за ч. 2 ст. 141 ККУ (у редакції від 28.12.1960) на два роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з відстрочкою покарання на два роки та сплатою штрафу в розмірі 765 гривень, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став. Також зазначає, що на даний час підозрюваний до слідчого відділення Свалявського ВП не з`явився та місце фактичного перебування його не відоме. Вважає, що оскільки ОСОБА_8 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування за вчинення тяжкого злочину та перешкоджає кримінальному провадженню, оскільки його місцезнаходження невідоме, що в свою чергу унеможливлює виконання ним процесуальних обов`язків як підозрюваного, а також у зв`язку з тим, що ним (слідчим) подано до Свалявського районного суду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому необхідним є надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду від 25.07.2016 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якій зазначено, що ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_8 до Свалявського районного суду, що в свою чергу свідчить про те, що вказана ухвала на даний час є чинною, строк її дії не закінчився, а нових обставин, які б стверджували необхідність тримання ОСОБА_8 під вартою у клопотанні не наведено. Тому, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання слідчого суперечить вимогам кримінального процесуального закону та відмовив у його задоволенні.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що висновок слідчого судді про те, що ухвала слідчого судді Свалявського районного суду від 25.07.2016 на даний час є чинною, не відповідає вимогам ст. 190 КПК України, оскільки в указаній ухвалі у порушення вимог передбачених п. 6 ч. 1 цієї статті, не зазначено дати втрати нею законної сили, а з часу її винесення минуло 6 місяців, що в свою чергу, свідчить про те, що ця ухвала на даний час не є чинною. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого слідчим суддею враховані вказані вище вимоги кримінального процесуального закону, дана належна оцінка приєднаним до клопотання доказам, й прийнято законне та обгрунтоване судове рішення.
У тому числі колегія суддів враховує те, що приєднані до клопотання матеріали не підтверджують факт звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не доведеними прокурором визнаються і доводи клопотання про те, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування чи суду;
й одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Окрім того, приєднані до клопотання матеріали не підтверджують факт оголошення підозрюваного ОСОБА_8 у розшук, а також не містять дані про виклики ОСОБА_8 до слідчого й відомості про незявлення підозрюваного на виклики.

Такими, що не грунтуються на вимогах КК України колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 133 КК України та ст. 12 цього ж Кодексу, діяння в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 відноситься до середньої тяжкості злочинів.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує і те, що діяння у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинено 29.11.1997 року, положення ст. 49 КК України у частині строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності (з часу скоєння діяння пройшло понад двадцять два роки), відсутність даних про те, що строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності зупинявся, у тому числі у звязку з вчиненням ОСОБА_8 після 29.11.1997 нового злочину.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду прокурором не заявлялось жодних клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

При прийнятті рішення колегія суддів також врахувала й те, що саме прокурор повинен довести обставини, на які він покликається в клопотанні; що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 187-190, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 . Ю клопотання слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про надання дозволу на затримання підозрюваного за ч. 2 ст. 133 КК України з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: