справа №190/356/20
провадження №1-кп/176/184/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, такого, що не має дітей, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачено;

- вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.12.2019 року за ст.198 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. Відповідно до ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2020 року за №0000156,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, перебуваючи у приміщені магазину ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти - 177», що розташований по вул. Козацька, 55а, м. П`ятихатки Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, взяв з полиці, яка знаходилася у магазині ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти - 177», міні квадрокоптер синьо-чорного кольору «арт. JYBR90348», вартістю 449 гривень, після чого, ігноруючи касу, вийшов з приміщення магазину, та в цей час почув заклики до нього з вимогою зупинитися, усвідомлюючи що його дії було викрито, ОСОБА_3 продовжував тікати утримуючи викрадене в руках, та з рештою з місця злочину зник. Таким чином ОСОБА_3 відкрито викрав міні квадрокоптер синьо-чорного кольору «арт. JYBR90348», чим спричинив Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» ( пр. О. Поля, б. 40, м. Дніпро, 49000) матеріальну шкоду на суму 449 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 19 від 04.03.2020 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Просив на досліджувати докази у кримінальному провадженні. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який по місцю проживання характеризується таким чином, що скарг від сусідів на поведінку обвинуваченого не надходило.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога в Комунальному підприємстві «П`ятихатська центральна районна лікарня» обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 27.04.2020 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення волі та становить небезпеку для суспільства. Виправлення можливе в умовах ізоляції від суспільства.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Про наявність таких обставин в судовому засіданні зазначив прокурор.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів. Про наявність такої обставини в судовому засіданні зазначив прокурор.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.
Відповідно до вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.12.2019 року ОСОБА_3 засуджений за ст.198 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

При цьому, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.12.2019 року.
Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин.
Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає, оскільки обвинувачений має лише одну обставину, що пом`якшує йому покарання, проте закон встановлює наявність кількох пом`якшуючих обставин. Окрім того, обвинувачений має обставину, що обтяжує йому покарання, що виключає призначення йому більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі.

Призначення саме такого виду покарання відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Скоппола про Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».
Враховуючи тяжкість покарання, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 зможе ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд, беручи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни. При цьому, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту затримання, а саме: з 25 березня 2020 року. Обвинувачений взятий під варту в залі суду 25.03.2020 року під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не застосовувалися.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що:

- міні квадрокоптер синьо-чорного кольору «арт. JYBR90348», що під розписку переданий представнику потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_6 , слід залишити у власності товариства з обмежено відповідальністю «АТБ-Маркет»;

- DVD R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину АТБ Маркет слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і йому призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 /чотири/ роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.12.2019 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: з 25 березня 2020 року, з дня взяття його під варту в залі суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком суду законної сили, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.03 2020 року в порядку ч.5 ст.72 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- міні квадрокоптер синьо-чорного кольору «арт. JYBR90348», що під розписку переданий представнику потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_6 - залишити у власності товариства з обмежено відповідальністю «АТБ-Маркет»;

- DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «АТБ Маркет» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя