ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 03 грудня 2019 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю серетаря ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3 ,
за участю старшого слідчого СВ Фастівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат АО Інтердіктум ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту на майно посилаючись на те, що за ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 06.11.2019 року було накладено арешт на майно вилучене 05.11.2019 року під час обшуку, а саме банківську картку Сбербанк № НОМЕР_1 , банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_2 , пластикову картку-тримач стартового пакету ПрАТ «Київстар», аркуш паперу Сбербанк з персональним ідентифікаційним номером (ПІН-код), два аркуші паперу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що правових підстав для арешту майна на сьогоднішній день немає, оскільки, всі можливі і необхідні у вказаному кримінальному провадженні слідчі дії, для яких необхідне було б безпосередньо вказане вище майно, вже проведені, експертизи, а тому необхідності у збереженні вказаних речових доказів у наявному стані немає тому просить накладений арешт на зазначене майно скасувати.

В судовому засіданні заявник клопотання не зявився про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги клопотання свого адвоката підтримав та просив його задовільнити.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що дійсно в його провадженні перебуває кримінальне провадження № 0001135 від 30.10.2019 року, правова кваліфікація за п. 6. ч. 2 ст. 115 КК України. В рамках якого було проведено обшук за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було вилучено майно в тому числі і майно про яке зазначає в клопотанні заявник. Дане майно було визнано речовими доказами так, як має безпосереднє відношення до обставин скоєння злочину. Після проведеного обшуку було подано клопотання до слідчого судді про арешт вилученого майна. Ухвалою від 06.11.2019 року накладено арешт на вилучене майно. На даний час встановлюються всі обставини скоєння злочину, встановлюються особи причетні до скоєного злочину, а тому скасування арешту на вказане майно призведе до втрати речових доказів та можливості встановити обставини скоєння злочину. Також, ОСОБА_3 , не надав доказів про належність даного майна йому, як власнику, користувачу, а тому вважає, що на даний час скасування арешту є передчасним.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмови матеріали клопотання, матеріали справи № 1-кс/381/1749/19 про арешт майна прихожу до наступного.

Згідно ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частина друга ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.

В даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2019 року до слідчого судді звернувся старший сліддчий СВ Фастівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна.

Підставою звернення з даним клопотанням було те, що 26.10.2019 року приблизно о 10 год. ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 прийшли до ОСОБА_9 до житла останньої, а саме квартири АДРЕСА_2 , для того, щоб виконати її прохання про перенесення будівельних матеріалів, необхідних для утеплення фасадних (зовнішніх) стін будинку по периметру розташування належної їй на праві власності квартири, з балкону цього житла до однієї з кімнат.

Оскільки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вже приблизно упродовж місяця були знайомі з ОСОБА_9 , періодично спілкувалися з нею щодо виконання робіт з утеплення стін квартири, вони знали, що вона у 2015 році приїхала з Російської Федерації, а також отримувала пенсію у розмірі приблизно 8 тис. грн. і мала значні заощадження, та прийшли до неї з метою вчинення таємного викрадення належних їй грошових коштів, заздалегідь домовившись між собою про це, тобто вступивши у попередню злочинну змову.

Зайшовши до житла ОСОБА_9 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 під час перенесення будівельних матеріалів проводили огляд житла з метою виявлення та подальшого таємного викрадення грошових коштів потерпілої. Після того, як вони виконали весь обсяг роботи, про яку просила ОСОБА_9 , ОСОБА_8 попрямував до виходу з квартири. У цей момент ОСОБА_7 вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами, належними останній, не домовляючись про це з ОСОБА_8 та не ставлячи останнього до відома про власні протиправні наміри.

Реалізуючи відразу після цього свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, узяв у праву руку кухонний молоток, який знайшов на кухні цього житла, та завдав ОСОБА_9 1 удар зліва та 2 удари справа цим молотком у волосисту потиличну частину голови.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 254 від 31.10.2019 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми.

Постановою слідчого СВ Фастівського ВП від 06.11.2019 року про визнання речовими доказамим, вилучене майно під час обшуку 05.11.2019 року визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 06 листопада 2019 року було накладено арешт на майно, а саме: металеве кільце з двома ключами, банківську картку Сбербанк № НОМЕР_1 , банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_2 , пластикову картку-тримач стартового пакету ПрАТ «Київстар», аркуш паперу Сбербанк з персональним ідентифікаційним номером (ПІН-код), два аркуші паперу Райффайзен БАНК АВАЛЬ, мобільний телефон Nokia 5228, ІМЕІ: НОМЕР_3 , мобільний телефон Xiaomi Redmi 3x, ІМЕІ №1: НОМЕР_4 , ІМЕІ №2: НОМЕР_5 , sim-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», планшет FIy ІМЕІ №1: НОМЕР_6 , ІМЕІ №2: НОМЕР_7 , sim-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», одяг ОСОБА_10 (пара взуття (мокасини), спортивні штани та куртка з капюшоном).

Отже, вказане майно визнане речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Незастосування заборони на зазначене майно може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, відчуження, передачі або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати проведенню досудового розслідування в даному кримінальному провадженню.

Вказані речі були вилучені під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 , банківські картки Сбербанк № НОМЕР_1 , та ПриватБанк № НОМЕР_2 не є іменними і про їх належність здійснюється перевірка.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно п. 13 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження , слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Заявник посилається на те, що на даний час правових підстав для арешту майна на сьогоднішній день немає, оскільки, всі можливі і необхідні у вказаному кримінальному провадженні слідчі дії, для яких необхідне було б безпосередньо вказане вище майно, вже проведені, проведені експертизи, а тому необхідності у збереженні вказаних речових доказів у наявному стані немає.

Разом з тим, на даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не завершено, проводяться слідчі розшукові дії для встановлення всіх обставин справи, а тому потреба в арешті на вказане майно не відпала.

Речові докази, а саме майно на яке накладено арешт можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, заявником не надано жодних доказів, які б підтвердили його право власності на арештоване майно або володіння ним.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що на даний час заявником не доведено та не надано жодного доказу його права власності або права користування вказаним майном, а також, що в подальшому застосування арешту на майно відпала або відпаде потреба. Дане майно являється речовими доказами і з метою забезпечення недопущення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження, клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення та є таким що подано передчасно.

Керуючись ст. ст.303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1