КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1180/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року,

за участі прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року, зі змінами на підставі ухвали Верховного Суду України від 29 травня 2008 року, ОСОБА_7 засуджено за ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про скасування вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року з наступними змінами, відносно нього, за нововиявленими обставинами.

Таке рішення суд присяжних мотивував тим, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_7 та його захисники (фальсифікація явки з повинною ОСОБА_7 , дактилоскопічної та балістичної експертиз; неправдиві показання потерпілого, застосування до ОСОБА_7 працівниками правоохоронних органів фізичного насильства під час досудового слідства та інші) були досліджені та враховані під час судового розгляду кримінальної справи Апеляційним судом Автономної Республіки Крим та Верховним Судом України під час розгляду апеляційних скарг. Зазначені в заяві засудженого обставини, які він вважає нововиявленими, були відомі судовим інстанціям, учасникам судового процесу, були досліджені судом у сукупності з іншими доказами - протоколами допитів в присутності захисників із застосуванням відеофіксації в якості підозрюваних і обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами відтворення обстановки і обставин події за участі зазначених осіб, показаннями потерпілого ОСОБА_13 , свідків, даними протоколів огляду місця події, висновків судово-медичних експертиз відносно потерпілих та іншими доказами, - і їм була надана належна оцінка при ухваленні вироку.

Крім того, засуджений тим же вироком суду, що і ОСОБА_7 , ОСОБА_10 був допитаний в якості обвинуваченого під час досудового розслідування із застосуванням аудіо-відеозапису в присутності захисника - адвоката ОСОБА_14 , також в присутності цього ж адвоката проводилось відтворення обстановки і обставин події за участі ОСОБА_10 . Під час зазначених слідчих дій ОСОБА_10 давав показання про участь ОСОБА_7 та інших осіб у вчиненні злочинів відносно сім`ї Огаркових і ці показання ОСОБА_10 разом з іншими доказами були покладені в основу обвинувального вироку, в тому числі, і відносно ОСОБА_7 . При цьому, у адвоката ОСОБА_14 не було будь-яких зауважень до проведення зазначених слідчих дій за участі ОСОБА_10 . Адвокат ОСОБА_14 , з яким у 2016 році було укладено договір з дружиною ОСОБА_7 , за дорученням сторони захисту у провадженні про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у 2019 році опитав низку свідків на території Автономної республіки Крим, про допит яких під час розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами заявляли клопотання захисники. Наведені факти свідчать про те, що ані у ОСОБА_7 , ані у його захисників не виникало сумнівів у добросовісності та сумлінності виконання адвокатом ОСОБА_14 своїх професійних обов`язків, в тому числі, і під час здійснення захисту ОСОБА_10 .

Щодо посилань на те, що викрадені речі, а саме золотий перстень-печатку та жіночий золотий годинник «Заря» ОСОБА_15 здала до ломбарду у вересні 2015 року, то даних, що саме вказані золоті вироби були викрадені з місця злочину суду не надано.

Таким чином, під час судового розгляду не встановлені нововиявлені обставини, а заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами засудженого ОСОБА_7 фактично містить лише доводи стосовно незгоди з доказами, на яких ґрунтується вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30.11.2007 та свідчить про бажання повторного перегляду справи і повторного дослідження доказів у кримінальній справі з метою ухвалення бажаного вироку у справі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновок суду присяжних про відсутність нововиявлених обставин в кримінальній справі щодо ОСОБА_7 суперечить положенням пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить тим доказам, які ОСОБА_7 долучив до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Як зазначає захисник, вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року ґрунтується лише на поясненнях та явках з повинною осіб, яким інкриміновано злочин, в тому числі, явці з повинною ОСОБА_7 , поясненнях останнього під час допитів в якості підозрюваного та обвинуваченого, при відтворенні обстановки та обставин події за участі ОСОБА_7 , при цьому ні знаряддя злочину, ні інших предметів злочину не було знайдено та до цього часу не встановлено організатора і керівника заявленого злочинного угрупування. На даний час всі особи, яких звинуватили у вчиненні злочину, відмовилися від явок з повинною і пояснень на підставі того, що вони надавалися внаслідок застосування до них фізичного впливу правоохоронними органами, до того ж такі пояснення суперечать одне одному і не відповідають поясненням особи, яка вижила після нападу. Під час розгляду справи та прийнятті вироку суду не було відомо про те, що явка з повинною та пояснення, викладені в протоколах, які начебто були надані ОСОБА_7 , не були та не могли бути фізично написані та підписані останнім, оскільки у ОСОБА_7 був перелом правої руки та його взагалі не виводили із камери у заявлені дати складання таких документів, що підтверджується низкою документів, долучених до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. При вирішенні питання притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності експерт не мав можливості описати рентгенограму ОСОБА_7 , бо вона не була представлена та взагалі відсутня в матеріалах справи, а з єдиного документа слідує, що у ОСОБА_7 начебто був вивих, що в свою чергу свідчить про те, що у справі відбувалось штучне створення та підроблення доказів. ОСОБА_7 було забезпечено отримання свідчень осіб, які підтвердили штучне створення та/або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, проте у задоволенні його клопотань про призначення та проведення по справі почеркознавчої і технічної експертизи, а також про виклик та допит свідків, судом присяжних безпідставно було відмовлено. Між тим, свідку ОСОБА_16 відомо про застосування до ОСОБА_7 фізичного насилля та погроз, а також про те, що в матеріалах справи знаходиться рентген, який не належить ОСОБА_7 ; свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 заявляють, що жодних слідчих дій ніколи не проводилося за відповідними адресами, за якими відбувалися події злочину, тому показання цих та інших свідків підтверджують факт створення штучних доказів та застосування насильства до ОСОБА_7 і суд присяжних зобов`язаний був дослідити вказані факти, проте, не перевіривши їх, дійшов необґрунтованого висновку про відсутність нововиявлених обставин.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що суд присяжних при перегляді вироку за нововиявленими обставинами під час дослідження документів обмежився лише зачитуванням номерів аркушів справи та вибірковим оглядом документів, дослідив лише документи із першого тому відновленої кримінальної справи, що свідчить про неповноту судового розгляду та згідно з положеннями ст.ст. 409, 410 КПК України є також підставою для скасування судового рішення.

Оскільки вирок, як стверджує захисник, фактично ґрунтується на показаннях, які отримані із застосуванням тортур або шляхом їх підроблення, що свідчить про його незаконність, посилання суду, як на підставу для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування вироку за нововиявленими обставинами на те, що вина ОСОБА_7 начебто підтверджується іншими матеріалами справи не відповідає дійсним обставинам. При цьому суд в порушення вимог ч. 2 ст. 372 КПК України не вказав конкретні докази вини ОСОБА_7 в судовому рішенні, не зазначив мотивів неврахування доказів, які підтверджують нововиявлені обставини, а саме перелом руки ОСОБА_7 на час складання явки з повинною, пояснень і протоколів, що свідчить про неможливість ним підписання та написання документів, на яких ґрунтується вирок, неврахування пояснень свідків, а також тих доказів, що підтверджують дати та час виведення ОСОБА_7 із камери та як наслідок, - неможливості написання та підписання ним документів, на яких ґрунтується вирок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Залишаючи без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року вказаних вимог закону суд присяжних дотримався.

Так, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року, зі змінами на підставі ухвали Верховного Суду України від 29 травня 2008 року, які стосуються виду та розміру покарання за ст. 15, 115 ч. 2 КК України, ОСОБА_7 засуджено за ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зі змісту заяви з доповненнями засудженого ОСОБА_7 убачається, що в якості нововиявлених обставин він посилається на: штучне створення та підроблення явки з повинною від його імені, протоколів його допитів під час досудового розслідування та протоколу відтворення за його участі обстановки і обставин події, які за твердженням він не писав, не підписував та участі в деяких слідчих діях взагалі не брав, оскільки у нього на той час був перелом руки, що підтверджується витягом із журналу рентгенологічних досліджень за період з 19.02.2007 до 10.04.2007 Бахчисарайської центральної районної лікарні та в указані в протоколах дати з ним не проводилися слідчі дії, що слідує зі змісту інформації начальника Бахчисарайського РУ ГУ МВС України в АРК; застосування до нього фізичного насильства працівниками міліції, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження - перелом правого передпліччя; підроблення або штучне створення дактилоскопічної та балістичної експертиз; завідомо неправдиві показання потерпілого, оскільки в подальшому було встановлено, що нібито викрадені зі слів останнього із будинку речі - золотий перстень-печатку та жіночий золотий годинник «Заря» дочка потерпілого ОСОБА_15 здала до ломбарду у вересні 2015 року; завідомо неправдиві показання підозрюваних, обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_12 , що підтверджується показаннями низки свідків і осіб, які також були засуджені вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30.11.2007.

На думку ОСОБА_7 , повідомлені ним у заяві з доповненнями обставини свідчать про штучне створення та підроблення низки письмових доказів працівниками міліції, підроблення експертиз та надання потерпілим, підозрюваними, обвинуваченими завідомо неправдивих показань, що не було відомо суду на час судового розгляду при ухваленні вироку і такі обставини, як він вважає, самі по собі та разом із іншими обставинами є підставою для скасування обвинувального вироку в порядку передбаченої главою 34 КПК процедури, оскільки вирок суду ґрунтується виключно на штучно створених та підроблених доказах.

Під час перевірки обставин, на які вказував ОСОБА_7 , суд присяжних, дотримуючись вимог ст.ст. 459, 466, 467 КПК України, ретельно перевірив усі доводи, викладені у його заяві, та не визнав їх нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України і з наведенням докладних мотивів дійшов висновку про залишення заяви засудженого без задоволення.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду присяжних, перш за все вважає за необхідне зазначити, що згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.

Відповідно до висновку Верховного Суду в постанові від 21.01.2020 (провадження № 51-3062 км 19) за змістом п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами, зокрема, визнається штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання потерпілого, свідка, на яких ґрунтується вирок. Належним засобом доказування цих обставин як нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Проте належного підтвердження доводів ОСОБА_7 щодо штучного створення або підроблення доказів, надання потерпілим завідомо неправдивих показань засуджений суду не надав. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.

Разом із цим, як убачається з матеріалів відновленої кримінальної справи, явка з повинною та показання ОСОБА_7 під час досудового розслідування кримінальної справи, від яких він відмовився ще на початку судового розгляду, мотивуючи тим, що вони були надані під фізичним та психологічним впливом працівників міліції, були предметом безпосереднього судового дослідження, тобто позиція ОСОБА_7 щодо невідповідності цих показань фактичним обставинам справи, отримання їх із застосуванням недозволених методів ведення слідства, була відома на час розгляду справи як засудженому, так і суду та в основу висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, покладено низку проаналізованих у вироку доказів, зокрема, показання потерпілих, свідків, дані протоколів слідчих дій, висновки експертиз, а також показання, окрім ОСОБА_7 , інших засуджених, на підставі дослідження яких судом постановлено обвинувальний вирок.

Вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30.11.2007 був предметом перегляду Верховним Судом України за касаційними скаргами засуджених та захисників, в яких також містилися твердження про отримання явки з повинною ОСОБА_7 та інших показань під час досудового розслідування із застосуванням недозволених методів та щодо відсутності у матеріалах справи доказів його винуватості, проте вони визнані безпідставними.

Та обставина, що інші особи, які засуджені за вчинення злочинів у співучасті із ОСОБА_7 , на даний час змінили свою правову позицію не є нововиявленою в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, до того ж оцінку їх показанням під час досудового розслідування та судового розгляду суд надав у вироку.

З огляду на це, колегія суддів уважає, що суд присяжних дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява засудженого ОСОБА_7 не містить посилань на нововиявлені обставини, а фактично містить доводи стосовно незгоди з доказами, на яких ґрунтується вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30.11.2007 та зводиться до вимоги переоцінки всіх доказів у кримінальній справі.

На переконання колегії суддів, обставини, на які посилається засуджений в заяві та захисник в апеляційній скарзі і стосуються показань ОСОБА_7 та інших засуджених під час досудового розслідування були оцінені судами апеляційної та касаційної інстанції під час розгляду кримінальної справи, а твердження про фальсифікацію, штучне створення або підроблення слідчими та іншими працівниками міліції доказів у справі, не підтверджені належним засобом доказування. Отже, повідомлені засудженим обставини не є підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатніми для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення, в той же час доводи апеляційної скарги захисника про протилежне не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та не спростовують висновків суду.

При цьому посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що суд присяжних повинен був у судовому рішенні викласти докази винуватості ОСОБА_7 у тих злочинах, за які останній засуджений вироком суду від 30 листопада 2007 року, є неприйнятними, оскільки під час перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Що стосується доводів захисника, які пов`язані з неповнотою судового розгляду при здійсненні перегляду судового рішення за заявою ОСОБА_7 та полягають у недосліджені всіх матеріалів відновленої кримінальної справи, а також посилання на безпідставну відмову судом присяжних у допиті свідків та призначенні експертиз, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки, як вже зазначала колегія суддів, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження. Доводи сторони захисту щодо наявності достатніх підстав у суду присяжних для призначення та проведення технічної та почеркознавчої експертизи низки документів, які ОСОБА_7 вважає підробленими, є безпідставними. Такі дослідження з метою перевірки указаних фактів повинні здійснюватися в окремому кримінальному провадженні, бо за підроблення документів у ст.ст. 358, 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність, водночас відповідне процесуальне рішення за наслідками здійснення такого провадження, яким би було встановлено відповідні факти є належним засобом доказування цих обставин в якості нововиявлених.

Враховуючи наведене, за відсутності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.
Таким чином, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про скасування вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2007 року з наступними змінами, відносно нього, за нововиявленими обставинами - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4