справа № 208/3353/20
№ провадження 1-кс/208/963/20
УХВАЛА
Іменем України

28 травня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000810 від 17.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_4 клопотанням, в якому прохав:

- Накласти арешт на вилучений під час огляду 26.05.2020 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду було вилучено мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонити відчуження зазначеного майна до скасування арешту у встановленому законом порядку.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважав за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за її відсутності.

Власник майна, ОСОБА_6 не з`явилась, надала до суд заяву про розгляд клопотання без її участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання вмотивоване тим, 16.05.2020 року до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_6 , про те, що 06.05.2020 року невстановлена особа перебуваючи за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав належний їй мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

17.05.2020 року за вказаним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 за ч. 1 ст. 185 КК України.

26.05.2020 року у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду було вилучено мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

26.05.2020 року вказаний мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

На думку слідчого, предмет клопотання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно предмету клопотання є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом п. 1, 3 ч. 2 ст.167КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стороною обвинувачення доведено, що мобільний телефон марки «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у виглядіпозбавлення власника зазначеного майна, а саме ОСОБА_6 , права на відчуження зазначеним майном, залишивши за ним право користування та розпорядження, вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучений під час огляду 26.05.2020 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду було вилучено мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити власника зазначеного майна, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права на відчуження зазначеним майном, залишивши за ним право користування та розпорядження.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1