ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/2126/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001787 від 03.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року задоволено клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001787 від 03.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, з забороною йому в період з 21:00 до 07:00 години залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; докласти зусиль до офіційного працевлаштування; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , як захисник підозрюваного, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стороною обвинувачення не встановлено наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він приходив на всі виклики слідчого, не переховувався від слідчого. На утриманні ОСОБА_7 знаходяться двоє неповнолітніх дітей 2008 року народження та 2013 року народження. ОСОБА_7 працює таксистом у нічний час, що підтверджується договором оренди автомобіля за оренду якого йому також потрібно сплачувати, має постійне місце проживання. Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавить його єдиного способу заробітку. Також зазначила, що потерпілий і свідки підтвердили свідчення ОСОБА_7 , що у потерпілого при собі була зброя. В подальшому потерпілий, будучи в нетверезому стані, погрожував своєю зброєю оточуючим, включаючи і підозрюваному. Потерпілий був в нетверезому стані, штовхав дівчину, яка просила захисту від потерпілого, який їй погрожував, що підтверджується протоколом допитом свідка ОСОБА_9 . ОСОБА_7 особисто викликав поліцію. Коли поліція прибула, він не чинив перешкод, а навпаки дав свої письмові пояснення та залишив свої паспортні дані, що свідчить про небажання підозрюваного переховуватись або впливати на органи дізнання. Пошкодження з`явились на тілі потерпілого в результаті дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Разом з тим, ОСОБА_7 інкримінуються протиправні дії, які начебто підозрюваний вчинив із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, однак жоден з доказів, долучених стороною обвинувачення до клопотання не містить доказів того, що ОСОБА_7 застосував до потерпілого будь-які предмети, з метою завдати останньому фізичного болю. Стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити або сховати , спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, щоінший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, а також вважав недоведеним прокурором існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення суд, з погляду на особистість підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про його антисоціальну поведінку відсутні. Враховуючи тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також те, що підозрюваний хоча й займається утриманням та вихованням дітей, але разом з сім`єю не мешкає, зареєстрованого місця проживання в м. Харкові не має, слідчий суддя вважав, що повністю виключити ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не можна, що свідчить про те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, є недоцільним, а обов`язки, які слідчий та прокурор просили покласти на підозрюваного, в межах даного запобіжного заходу, ніяким чином не позбавляють підозрюваного реалізації права на працю, суд прийшов до висновку про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши йому з 21-00 год. до 7-00 год. залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та поклав на нього обов`язки, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 21:00 до 07:00 години з покладанням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; докласти зусиль до офіційного працевлаштування; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи, буде достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 стосовно наявності чи відсутності доказів вини ОСОБА_7 та кваліфікуючих ознак інкримінованого ОСОБА_7 злочину не свідчать про необгрунтованість ухвали слідчого судді. На даному етапі провадження такі питання судом не вирішуються, оскільки вирішуються під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації вирішується органом досудового розслідування до складання обвинувального акту. Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

Посилання на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, вказаних в клопотанні, не ґрунтуються на матеріалах справи і не свідчать про незаконність судового рішення. Всім обставинам справи, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, практики ЄСПЛ, слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Посилання на відсутність змоги підозрюваним працювати у зв`язку з обранням запобіжного заходу не свідчать про необґрунтованість ухвали слідчого судді. Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час ніяким чином не позбавляє підозрюваного реалізації права на працю. Вказані обставини слідчим суддею були прийняті до уваги і в ухвалі їм була дана належна оцінка.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді