Справа № 625/72/19
Провадження № 1-кп/615/14/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000151 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качалівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше засудженого:

1.вироком Приморського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 19.12.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

2.вироком Славянського міського суду Донецької області від 27.02.2012 року за ч. 1 ст. 186 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі; 01.04.2014 року ухвалою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 29 днів позбавлення волі;

3.вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 06.04.2018 року звільнений з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання;

4.вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 04.01.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

5.вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі,

що мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше засуджений вироком Примоського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 19.12.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; вироком Славянського міського суду Донецької області від 27.02.2012 року за ч. 1 ст. 186 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі; 01.04.2014 року ухвалою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 29 дні позбавлення волі; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 06.04.2018 року звільнений з місяць позбавлення волі після відбуття строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисний, корисливий злочин.

Так, 10.10.2018 року, близько 08:00 години, ОСОБА_6 перебуваючи біля залізничних шляхів поблизу залізничної станції «Коломак», яка розташована по вул. Іосьолова в с. Шелестове Коломацького району Харківської області, побачив ОСОБА_8 , який йшов йому на зустріч, тримаючи в руках велосипед «Україна», на кермі якого висіла сумка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме велосипедом «Україна» та сумкою чорного кольору, які належали ОСОБА_8 . Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи відкрито, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, розуміючи, що потерпілий усвідомлює протиправний характер його дій, пов`язаний із заволодінням велосипедом «Україна» та сумкою чорного кольору, підійшов до ОСОБА_8 , затиснув переднє колесо велосипеда між ногами, заважаючи таким чином подальшому руху потерпілого та кулаком лівої руки наніс один удар ОСОБА_8 в область обличчя, спричинивши потерпілому фізичний біль. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_8 відпустив велосипед разом із сумкою з рук, а ОСОБА_6 заволодівши вказаним майном, поїхав на велосипеді, розпорядившись таким чином майном потерпілого, а саме велосипедом «Україна» та сумкою чорного кольору на власний розсуд. В результаті протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 538 грн. 00 коп. (вартість велосипеда «Україна» становить 517 грн. 00 коп., а полімерної чорної сумки 21 грн. 00 коп.)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав винуватим себе повністю та пояснив, що влітку 2018 року, близько 15:00 години він повертався додому в смт. Костянтинівку Краснокутського району з м. Харків. Прибувши в с. Шелестове Коломацького району Харківської області, він встав з електропоїзду та йому потрібно було добиратись до місця мешкання близько 20 км. Як зазначив ОСОБА_6 , він побачив чоловіка похилого віку, який в руках вів велосипед. ОСОБА_6 попрохав віддати даний велосипед віддати, проте чоловік відмовився. Після чого, як пояснив обвинувачений, він вдарив чоловіка в обличчя та забрав велосипед на рулі якого висіла сумка. Вневдозі, як пояснив ОСОБА_6 , його було затримано працівниками поліції.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин. Суд не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам

судового провадження про позбавлення їх права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого, дослідженням відомостей про особу обвинуваченого, відомостей щодо речових доказів, вартості проведених експертиз.

Пояснення ОСОБА_6 є послідовними та відповідають обвинуваченню, тому дослідження інших доказів в судовому засіданні визнано недоцільним, що відповідає вимогам передбаченим ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2018 року він перебуваючи в с. Шелестове Коломацького району зустрів невідому раніше особу, який почав вимагати 20 грн. Повідомивши останньому, що грошей немає, останній вдарив в обличчя та забрав велосипед, який він вів в руках. Крім того, на велосипеді була сумка.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , окрім інших обставин, інкримінується кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, - повторність.

Вищезазначена обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні копією вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

06.04.2018 року ОСОБА_6 був звільнений з місяць позбавлення волі після відбуття строку покарання.

Відповідно до примітки ст. 185 КК України, у статті 186 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила, в тому числі злочин, передбачений статтею 186 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_6 вважається таким, що має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, що обумовлює кваліфікацію його дій з кваліфікуючою ознакою - повторність.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 не працює, не одружений, дітей не має, за місцем мешкання характеризується негативно, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся в скоєному, а тому суд враховує ці дії, як обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є скоєння кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку, оскільки на час скоєння злочину потерпілому виповнилось повних 88 років.

Як витікає з досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення з боку ОСОБА_6 є дуже високим, з огляду на спосіб життя та історію правопорушень, а тому виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

Суд погоджується з твердженням органу пробації, а тому вважає, що ОСОБА_6 має бути призначене покарання з ізоляцією від суспільства та таке покарання не може бути мінімальним, оскільки останній повторно скоїв кримінальне правопорушення та з урахуванням обставини, що обтяжує покарання.

Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2020 року, ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення до постановлення вироку, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання за сукупністю злочинів.

Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2020 року, ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Цим вироком строк відбування покарання відраховується з 23.09.2019 року.

До вступу вироку в законну силу, ОСОБА_6 повинен залишатись під вартою в установі виконання покарань, оскільки незалежно від виконання покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2020 року, в разі його звільнення, існуватимуть ризики, передбачені ст. 177 КПК України, переховуватись від суду та продовжувати скоювати інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 23.09.2019 року по 27.02.2020 року необхідно зарахувати в строк відбування покарання.

Підлягають стягненню в дохід держави з ОСОБА_6 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №23536 від 20.11.2018 року в сумі 858,00 грн. 00 коп., та товарознавчої експертизи №4355 від 27.11.2018 року в сумі 715 грн. 00 коп.

Долю речових доказів, необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: велосипед «Україна» чорного кольору та сумку чорного кольору із малюнком, що зберігаються у камері схову Коломацького ВП Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області необхідно повернути власнику ОСОБА_8 .

У зв`язку із чим, арешт на вищезазначене майно, накладений ухвалами слідчого судді Коломацького районного суду Харківської області від 24.10.2018 року необхідно скасувати.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 374 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2020 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі до покарання визначеного даним вироком та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати частково відбуте покарання в строк відбування покарання перебування ОСОБА_6 в установах позбавлення волі з 23.09.2019 року по 27.02.2020 року з розрахунку один день перебування в установі виконання покарань дорівнює одному дню позбавлення волі.

Станом на 27.02.2020 року вважати відбутим 5 місяців 5 днів.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення судової товарознавчих експертиз №23536 від 20.11.2018 року в сумі 858,00 грн. 00 коп. та №4355 від 27.11.2018 року в сумі 715 грн. 00 коп.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Коломацького районного суду Харківської області від 24.10.2018 року на речові докази скасувати та велосипед «Україна» чорного кольору і сумку чорного кольору із малюнком, що зберігаються у камері схову Коломацького ВП Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з дня вручення йому копії вироку з урахуванням положень ст. 349 КПК України щодо тих доказів, які ніким не оспорювались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1