ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2598/20
провадження № 1-кс/753/806/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2020 ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , заявник) звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Скарга обґрунтована такими обставинами. 31.01.2020 заявник звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинене проти нього кримінальне правопорушення, проте навіть відповіді на свою заяву не отримав.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Прокурор вважала скаргу безпідставною пославшись на те, що заява ОСОБА_3 була направлена для розгляду до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві та відсутність у ній викладу обставин, які свідчать про вчинення злочину.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.

У 2018 р. Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ здійснювалося примусове виконання чинного рішення суду про виселення ОСОБА_3 та членів його сім`ї зі службового жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 .

12.04.2018 державним виконавцем в присутності представника стягувача, понятих та працівника поліції було здійснено опис та арешт майна боржника, яке було передане не відповідальне зберігання коменданту будинку ОСОБА_6 .

З доданих до скарги матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово звертався до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявами з приводу неправомірності вилучення його майна та конфліктної ситуації з комендантом ОСОБА_6 , які розглядалися в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

31.01.2020 ОСОБА_3 звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 із заявою про кримінальне правопорушення, у якій зазначив, що у серпні 2018 р. ОСОБА_6 безмотивно не дозволила йому оглянути вилучене майно і лише після звернення до поліції він зміг його оглянути та виявив, що замість його двоспального ліжка, матраца та наматрацника на зберіганні знаходяться не його речі, у зв`язку з чим просить внести до ЄРДР відомості про крадіжку.

Листом від 04.02.2020 заява ОСОБА_3 була направлена для розгляду до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві.

Відповідно до вимог частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз зазначеної норми в сукупності з іншими положеннями кримінального процесуального закону, зокрема тих, які визначають загальні засади кримінального провадження, вказує на те, що підставою внесення відомостей до ЄРДР є подання особою не будь-якої заяви, а лише заяви про кримінальне правопорушення, а також наявність у такій заяві посилань на обставини, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення.

Частина 1 статті 11 КК України дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного злочину. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Крадіжка (стаття 185 КК України) полягає у таємному викраденні чужого майна особою, яка не має жодного відношення до майна, яке вона викрадає.

Вивченням заяви ОСОБА_3 встановлено, що у ній не наведені обставини, які можуть вказувати на вчинення дій, що утворюють склад крадіжки, таких обставин заявник не навів і в суді, зокрема, він не зміг повідомити, коли, де та на яких підставах він оглянув передане для зберігання майно і встановив факт його підміни.

Більше того, зі змісту скарги та попередніх звернень заявника до органів поліції вбачається, що він вважає рішення суду про виселення незаконним, у зв`язку з чим оскаржує його в Європейському суді, та оспорює дії та рішення державного виконавця щодо арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання, що може бути предметом оскарження в порядку, визначеному ст. 447 ЦПК України.

Отже з огляду на наведене та ураховуючи, що за положеннями Закону України «Про виконавче провадження» боржник у виконавчому провадженні про виселення може забрати передане для зберігання майно на підставі акта державного виконавця після відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 подав заяву про кримінальне правопорушення з надуманих підстав і розцінює такі його дії як зловживання правом.

За таких обставин підстав для зобов`язання прокурора внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 суд не вбачає.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: