24.01.2020
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
24 січня 2020р. Справа №642/687/18-к Провадження 1-кп/642/143/20

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Статтею 331 КПК України визначено:

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор вважає необхідним продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, т.я зазначив, що клопотання є необґрунтованим та можливим обрати запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою.

З урахуванням думки сторін, суд вважає:

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення в якому звинувачується обвинувачений уявляє суспільну небезпечність.

Проте, суд враховує, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому відносно життя та здоров`я фізичної особи, за яки обвинувачений раніше неодноразово був засуджений та має непогашену судимість, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень щодо здоров`я та життя людини.

Крім того, прокурор зазначає обставину звинувачення, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно. Таким чином, суд вважає, обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків для продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Отже, підстави яки були враховані судом раніше при обранні, продовженні запобіжного заходу, продовжують існувати, а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченому на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Отже, суд не може погодитись з правовою позицією захисту, щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж обрано, а також з правовою позицією обвинуваченого, т.я. не яких доказів, яки свідчили про доцільність зміни запобіжного заходу суду захистом та обвинуваченим не надано.

Вимогами ч.3 ст. 23 КПК України визначено: Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Вимогами ч.1 ст. 28 КПК України визначено: Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Вимогами статті ч.1 ст.92 КПК України визначено: Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Вимогами ч.1 ст. 114 КПК України визначено: Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи вказані норми закону, час перебування справи у провадження суду з 2018 року, можливість сторони державного обвинувачення забезпечити участі вказаного свідка до теперішнього часу, суд вважає, з метою розумності розгляду справи в розумні строки, доцільним встановити стороні державного обвинувачення у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_6 строк для доставки свідка ОСОБА_7 , що буде відповідати інтересам обох сторін та вимогам закону.
Керуючись ст. 331, 327, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Встановити стороні державного обвинувачення у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, строк для доставки свідка ОСОБА_7 , прож. АДРЕСА_1 , 25 лютого 2020р. до 12.00год.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів обвинуваченому - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 до «24.00» год. 23 березня 2020р. з триманням обвинуваченого в установі виконання покарань України.

Розгляд справи відкласти до 25 лютого 2020р. о 12.00год.

Копію ухвали направити до виконання установи виконання покарань України та до Відділу поліції Холодногірського району м.Харкова, прокурору.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду, протягом 7ми днів.

Суддя: ОСОБА_1