Провадження № 1-кс/161/5042/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

старшого слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
30 червня 2020 року судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 передано для розгляду заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку, на його думку, явною упередженістю вказаного слідчого судді у даному судовому провадженні по розгляду клопотання, оскільки на сайті судової влади Луцького міськрайонного суду Волинської області відсутні звіти про автоматизований розподіл зазначеного клопотання, а клопотання про обрання та зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного раніше розглядав також слідчий суддя ОСОБА_5 , при цьому, 27 квітня 2020 року клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу при неавтоматичному режимі передано раніше визначеному складу суду, хоча клопотання про накладення арешту на майно розглядав інший слідчий суддя, тому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя підлягає відводу, оскільки порушено порядок визначення слідчого судді для розгляду справи.

Заслухавши думку підозрюваного та його захисників, які підтримали подану заяву та просили її задовольнити, прокурора та старшого слідчого, які просили відмовити в її задоволенні, вказуючи на безпідставність заявленого відводу, дослідивши та оглянувши долучені до матеріалів заяви документи, матеріали клопотання, оцінивши доводи заяви про відвід, матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що в задоволені заяви про відвід слідчого судді слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартиненко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що 30 червня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Однак, з вказаними доводами захисника, які викладені у заяві не можна погодиться, оскільки останнім не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість слідчого судді ОСОБА_5 по розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , адже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 27, ст. 222 КПК України на веб-сторінці суду сторони процесу та суть справи не відображаються у справах, зокрема, де клопотання у порядку Кримінального процесуального кодексу України, розглядає слідчий суддя.

Відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Луцьким міськрайонним судом Волинської області № 17/01-10 від 28 серпня 2015 року п. 2.3.30 клопотання слідчих, прокурорів, скарги, заяви (у тому числі про відвід), що підлягають реєстрації та розподілу, в одному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань передаються тому слідчому судді, якому автоматизованою системою документообіг суду першому розподілено клопотання в даному кримінальному провадженні. В разі відсутності слідчого судді (перебування на листку непрацездатності, у відрядженні, у інших днях відпочинку та з інших поважних причин), а також в разі не здійснення автоматизованого розподілу справ на слідчого суддю з підстав, передбачених цими Засадами, якому першому розподілено клопотання в даному кримінальному провадженні, такі клопотання автоматизовано розподіляються в загальному порядку. Вподальшому, при відсутності з зазначених причин слідчого судді, клопотання слідчих органів в межах одного кримінального провадження передаються наступному раніше визначеному слідчому судді, який ухвалював рішення в даному кримінальному провадженні в хронологічному порядку розподілу відповідних клопотань, а тому доводи захисника з приводу не зрозумілості неавтоматизованого розподілу клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу відносно підозрюваного не заслуговують на увагу.

Крім того, твердження сторони захисту щодо розгляду клопотання про арешт майна іншим слідчим суддею суд не бере до уваги, адже рішенням зборів суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області № 1/01-10 від 05 лютого 2020 року вирішено, що починаючи з 11 березня 2020 року по 15 листопада 2020 року клопотання, в тому числі, про накладення арешту, розглядаються визначеними суддями, в переліку яких відсутній слідчий суддя ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що захисником не наведено будь яких обґрунтованих підстав, що виключають можливість участі слідчого судді по розгляду клопотання, що передбачені ст. 75 КПК України, тому в заяві про відвід слідчого судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1