Справа №463/4572/20
Провадження №1-кс/463/2699/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_4 від 01.04.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000168 від 07.02.2020.

Скаргу мотивує тим, що ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000168 (об`єднаного з кримінальним провадженням №0000169) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 382 КК України відносно слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розпочатого на підставі заяви ОСОБА_3 , зі змісту якої слідує, що СУ ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000496 від 01.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000168 ОСОБА_3 27.03.2020 звернулась до слідчого з клопотанням, в якому просила: 1) вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої; 2) допитати в статусі потерпілої, однак оскаржуваною постановою слідчого ДБР в задоволенні такого було відмовлено.

З огляду на те, що ймовірне кримінальне правопорушення вчинено проти прав та інтересів ОСОБА_3 , про що детально зазначено в заяві про злочини, відтак вона повинна користуватись правами та виконувати обов`язки потерпілої з моменту подання заяви про злочин. Оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий прийшов до висновку про не заподіяння скаржнику шкоди, в тому числі моральної.

Вказане кримінальне провадження стосується ймовірно невиконання ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, де ОСОБА_3 є потерпілою; а також ймовірного службового підроблення зі сторони цієї ж особи, що стосуються порушення прав та інтересів ОСОБА_3 , відповідно протиправні дії особи, відносно якої ОСОБА_3 подала заяву про злочин, завдали особисто їй моральної шкоди, а саме: було порушено нормальні життєві зв`язки ОСОБА_3 з урахуванням витрат часу, коштів, енергії на візити до правоохоронних органів, судів; підготовку заяв, клопотань, скарг; завдання моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Слідчий ОСОБА_5 вносив завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та не виконував ухвал слідчих суддів, що стосувались завдання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Оскільки оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст.55, 110 КПК України, є необґрунтованою, тому просить таку скасувати та зобов`язати слідчого ДБР ОСОБА_7 , або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала з підстав, викладених в ній. Додатково зазначили, що можливо у заяві належним чином не обґрунтувала завдання їй шкоди, однак з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення вона вважає себе потерпілою у кримінальному провадженні №0000168, яке стосується ймовірного невиконання слідчим ОСОБА_5 ухвали слідчого судді та вчинення службового підроблення у кримінальному провадженні №0000496 від 01.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 .

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 від 07.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.382 КК України.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Постановою слідчого ДБР від 01.04.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_3 не довела тієї обставини, що їй завдана шкода, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст.55 КПК України слідчим, який відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, обґрунтовано винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

При цьому, не містить відомостей про завдання ОСОБА_3 шкоди подана нею заява по вчинення кримінального правопорушення, що визнано і самою ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду скарги, а доводи останньої на належне обґрунтування завдання їй шкоди у клопотанні про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілої критично оцінюється слідчим суддею, оскільки копія такого не долучена ні до матеріалів скарги, ні представлена в судовому засіданні, а тому викладені обставини не можуть бути перевірені.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 01.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою є обґрунтованою, а тому підстав задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 01.04.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000168 від 07.02.2020 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1