Справа № 645/6833/18
Провадження № 1-кп/645/179/20
В И Р О К
21 січня 2020 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.07.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 25.12.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого ухвалою Менського районного суду Чернігівської області на 1 рік 6 місяців; 01.04.2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України,
Обвинувачений ОСОБА_4 20 квітня 2018 року близько 16 год. 10 хв., маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення КЗОЗ «Міська дитяча поліклініка № 15» по вул. Маршала Рибалко, 11/1 в м. Харкові, де побачив в коридорі на першому поверсі під сходами дитячу коляску «Tako Nix» бежевого кольору. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з коридору поліклініки дитячу коляску «Tako Nix», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2965 від 24.07.2018 складає 2600 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2600 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що близько 16:00 год. 20.04.2018 він, зайшов до приміщення КЗОЗ «Міська дитяча поліклініка № 15» в м. Харкові, де побачив в коридорі на першому поверсі під сходами дитячу коляску «Tako Nix» бежевого кольору. Після чого він, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з коридору поліклініки вказану дитячу коляску «Tako Nix». Після цього з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніш неодноразово судимий, , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшувальної обставини, наведені вище дані про особу обвинуваченого.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, конкретні обставини вчинення ним злочинів, особу обвинуваченого, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, в рамках санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Як вбачається матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України та до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишено у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань № 27" та строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з 10.07.2018.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, суд при ухваленні вироку остаточно до відбуття покарання призначає за сукупністю злочинів.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо витрат по проведенню експертизи суд вирішує відповідно до ст. 100, 122 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати 1 (один) рік 3 (три) місяці невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 липня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи в сумі 429 грн. на користь держави у особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Харківського Апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_4 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя -