УХВАЛА
29 січня 2020 року

м. Київ
справа № 743/1748/18
провадження № 51-39ск20
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 розглянувши клопотання представника цивільного відповідача директора Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (далі ТОВ ім. Шевченка) ОСОБА_2 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, які постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вісь Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого у тому АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК України).
встановив:
За вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. За ч. 1 ст. 135 КК України ОСОБА_3 визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Постановлено стягнути з ТОВ ім. Шевченка на користь потерпілих: ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 50 150 грн та 300 000 грн в рахунок завданої моральної шкоди; ОСОБА_5 300 000 грн моральної шкоди.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_3 залишено без змін.
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями представник цивільного відповідача подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.
Ухвалою судді Верховного Суду від 29 січня 2020 року витребувано з Ріпкинського районного суду Чернігівської області матеріали кримінального провадження № 743/1748/18.
Звертаючись до Верховного Суду, представник цивільного відповідача порушив питання про зупинення виконання постановлених стосовно ОСОБА_3 судових рішень у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди до розгляду касаційним судом його скарги по суті, обґрунтовуючи вимогу тим, що виконання вироку суду першої інстанції, за умови його скасування, ускладнить повернення необґрунтовано стягнутих грошових коштів, за рахунок нерухомого майна потерпілих, у зв`язку із тим, що вони не мають офіційного місця роботи.
При цьому у касаційній скарзі представник цивільного відповідача, серед іншого, з посиланням на статті 23, 1166, 1168, 1187 Цивільного кодексу України зазначає, що суд неправильно постановив стягнути з ТОВ ім. Шевченка на користь потерпілих суми матеріальної та моральної шкоди, а тому, не вирішуючи наперед питання щодо обґрунтованості чи необґрунтованості доводів касаційної скарги, доцільно зупинити виконання рішень судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині до розгляду зазначеної скарги касаційним судом по суті, щоб уникнути можливого необґрунтованого стягнення вказаних сум.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 430 КПК України, суддя
постановив:
Задовольнити клопотання представника цивільного відповідача директора Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка ОСОБА_2 .
Зупинити виконання вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2019 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя

ОСОБА_1