УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому матеріали за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та зобов`язання внести відомості до ЄРДР,

встановив:

09.12.2019 року на розгляд слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 щодо бездіяльності заступника директора ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 щодо невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення суддями Бердичівського міськрайонного суду, Житомирського апеляційного суду, Вищого адміністративного суду, яке полягає у винесенні завідомо неправосудного рішення, правова кваліфікація ст.375 КК України. Однак на підставі поданої заяви відповідні відомості згідно ст.214 КПК України до ЄРДР не внесено. З огляду на викладене, скаржник просить визнати бездіяльність посадової особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому та зобов`язати уповноважених осіб внести відповідні відомості до ЄРДР.

Скаржник подав до суду заяву, в якій просив подану скаргу розглянути за його відсутності, а вимоги задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши наявні матеріали додані до скарги, а також матеріали перевірки, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів звернення ОСОБА_5 за №В-4369, останній 11.11.2019 року звернувся до Президента України із заявою від 03.10.2019 року, що була скерована 13.11.2019 року до Генеральної прокуратури України, а останньою спрямована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, в якій виклав на його думку факти, що свідчать про скоєння кримінального правопорушення, склад якого передбачений ст.375 КК України, постановлення завідомо неправосудного рішення суддями Житомирського апеляційного адміністративного суду, які своєю постановою від 17.09.2013 року скасували рішення суду першої інстанції у справі №274/2556/13-а, яким було задоволено позов скаржника, щодо перерахунку пенсії за період з 07.11.2012 року по 07.05.2013 року.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому направило ОСОБА_5 лист від 04.12.2019 року №В-4369/1-1-19, в якому зазначило, що під час вивчення інформації викладеної у його скарзі, обставин, які б вказували на кримінальне правопорушення не виявлено, у зв`язку із чим відомості до ЄРДР не вносились.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п.4 ч.5 ст.214 КПК України).

Разом з тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Судовий акт як предмет злочину, склад якого передбачений ст.375 КК України має бути неправосудним, тобто таким, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, при цьому заява повідомлення про вчинення злочину фактично зводиться до невірного трактування законодавства, яким врегульовано питання перерахунку його пенсії, однак ухвалене рішення набрало законної сили, касаційною інстанцією скасовано не було, а отже підстави стверджувати про те, що воно є незаконним чи необґрунтованим відсутні. По своїй суті скарга є непогодженням із прийнятим судовим рішенням, та ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ст.375 КК України не містить.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно процесуального законодавства. Оскарження у будь-якій спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Аналізуючи норми КК України, КПК України та беручи до уваги вказане узагальнення, внесенню до ЄРДР підлягають лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення, чого в ході розгляду скарги встановлено не було, за таких обставин вважаю інформацію, викладену в заяві ОСОБА_5 від 03.10.2019р. є такою, що не підлягає внесенню до ЄРДР.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність першого заступника директора ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому та зобов`язання внести відомості відповідно до вимог ст.214 КПК України до ЄРДР на підставі заяви від 03.10.2019 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1