Справа №:755/6697/20
Провадження №: 1-кс/755/2280/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про відмову у задоволенні клопотання, у межах кримінального провадження №0000228 від 05.12.2017 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 28.04.2020 року; зобов`язати старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснити слідчі дії відповідно до клопотання від 11.03.2020 року, у межах визначених законом повноважень; зобов`язати старшого слідчого, прокурора Київської місцевої прокуратури №4 спрямувати матеріали досудового розслідування в частині проведення слідчих дій стосовно слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві за підсудністю.
У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися, ОСОБА_3 скаргу просив задовольнити у його відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.
До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.
Нормою ст.26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.38 КПК України, досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється /ч.5 ст.40 КПК України/.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне /ч.1 ч.3 ст.110 КПК України/.
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як вбачається з матеріалів скарги, Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальних провадженнях внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007161 від 11.06.2014 року, №0005654 від 20.04.2016 року; №0000140 від 25.08.2016 року; №0000231 від 16.12.2016 року; №0000228 від 05.12.201 року; №00000878 від 08.07.2019 року.
11.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві з клопотанням, яке зареєстроване за №Ю-1670 від 06.04.2020 року, у межах кримінального провадження №0000228 від 05.12.201 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про проведення слідчих дій здійснити огляд документів у кримінальному провадженні №0007161 від 11.06.2014 року, допитати слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , причетних осіб та свідків; вчинити обшук житла та іншого володіння слідчого та прокурора з метою з`ясування чому письмова розписка про отримання авансу на наукові дослідження продукції компанії «Рапала», яка була вручена ОСОБА_3 директору ОСОБА_6 та вилучена слідчим ОСОБА_4 22.09.2014 року /наявність та зміст розписки зафіксовані у протоколі допиту підозрюваного від 22.09.2014 року/ та чому документи про договірні відносини ОСОБА_3 із компанією «Рапала», які були отримані прокурором ОСОБА_5 17.02.2015 року не були долучені до матеріалів кримінального провадження та надати копію отриманої розписки та документів.
28.04.2020 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання за №Ю-1670, мотивуючи тим, що усі слідчі дії, які просить здійснити ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №0000228 від 05.12.201 року, підпадають під дію ст.5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», які здійснює уповноважена особа Державного бюро розслідувань.
Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про державну службу», особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України /ч.1 ст.5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань»/.
Отже, слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 прийшов до правильного висновку, про відмову у задоволенні клопотання, яке зареєстроване за №Ю-1670 від 06.04.2020 року, а тому посилання особи, яка подала скаргу на те, що постанова є необґрунтованою та винесена з порушенням чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.
Із огляду на вищевказане слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 18, 26, 40, 220, 243, 244, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про відмову у задоволенні клопотання, у межах кримінального провадження №0000228 від 05.12.2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя