ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/163/20 Справа № 932/747/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000212 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина Украіни, українця, не одруженого, який працтєє ПП «Тішкін», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого:
- 23 вересня 2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 години 01 хвилини 18 березня 2020 року з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи 162160 гривень.
Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором надано достатньо доказів наявності обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_5 , до злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та доведено існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, та доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник вказує, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, прокурором взагалі не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і жодних об`єктивних даних, які б підтверджували ці ризики, матеріали кримінального провадження не містять.
Заслухавши, підозрюваного та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони заходу, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 21 січня 2020 року до ЄРДР за № 0000212 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
21 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується, зокрема, свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка, як очевидець вказує на підозрюваного, як на особу, яка намагалася заволодіти грошовим коштами та впевнено впізнала підозрюваного, свідчення свідка ОСОБА_9 стосовно того, що затриманим виявився підозрюваний, протоколом огляду грошових коштів, свідченнями самого підозрюваного, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та який відноситься до тяжких злочинів, і за який передбачене покарання у вигляді до 6 років позбавлення волі. Також враховуючи особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, скоїв злочин проти власності у період іспитового строку, міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, а тому враховуючи тяжкість обвинувачення з іншими зазначеними обставинами у їх сукупності, наявна ймовірність переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Доводи в апеляції захисника про наявність місця проживання у підозрюваного ОСОБА_5 , не є само по собі достатньо переконливими обставинами які б переважали визначенні ризики чи зменшили б їх існування.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, апеляційний суд також зважає на те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , дотримуючись вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним відповідних обов`язків.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3