Справа № 159/2272/20
Провадження № 1-кп/159/303/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000666 від 16.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гупали Любомльського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, інваліда ІІІ-ї групи, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -
в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 на початку березня 2020 року, точної дати не встановлено, близько 17 18 год. 00 хв., перебуваючи на автодорозі Ковель - Камінь-Каширський, посягаючи на встановлений Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року за № 761, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, від невстановленої досудовим слідством особи, придбав незаконно зрізані дерева породи сосна, які в подальшому за допомогою трактора марки "DonFeng 244", номерний знак НОМЕР_1 , з підводою були ним незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства та без відповідних документів, перевезені на земельну ділянку, що заходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому вказана вище незаконно перевезена деревина була частково перероблена на пиломатеріал обрізний та пиломатеріал необрізний.

Внаслідок цього, на земельній ділянці, що заходиться за адресою: АДРЕСА_2 до 16 год. 00 хв. 13.03.2020 року незаконно зберігалися: лісоматеріал круглий сорту "Д" породи сосна об`ємом 4,146 м3, пиломатеріал необрізний породи сосна об`ємом 0,791 м3; пиломатеріал обрізний породи сосна об`ємом 4,349 м3, що заподіяло істотної шкоди на загальну суму 22767,30 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у перевезенні та зберіганні незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000666, та обвинуваченим ОСОБА_4 23 квітня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження; надати працівникам правоохоронних органів інформацію про осіб та кримінальні правопорушення вчинені ними, про які йому відомо.

Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченому правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, яка не підлягає оспорюванню.

Враховуючи ступінь та характер сприяння підозрюваним ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер та тяжкість підозри, сторони вказаної угоди вважають за можливе призначити узгоджене покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, в межах санкції цієї статті у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (в редакції КПК України, що діяла на момент укладення угоди).

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (в редакції КПК України на момент розгляду питання про затвердження угоди).

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , на момент укладення угоди відносився до злочинів середньої тяжкості (ст. 12 КК України в редакції до 01.07.2020).

На момент розгляду питання про затвердження угоди, кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів.

Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 246 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_4 не застосовувались.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 17.03.2020 року підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 23 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000666 від 16.04.2020 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2020 року, - скасувати.

Речові докази:

-трактор марки "DonFeng 244", номерний знак НОМЕР_1 , з підводою, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - залишити в користуванні останнього;

-саморобний деревообробний верстат типу «стрічкова пилорама», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити в користуванні останнього;

-шістнадцять обрізаних дерев`яних колод породи сосна у кількості 3 м.куб. та виявлені в ході проведення огляду обрізані дерев`яні балки, рейки та дошки в загальній кількості 4 м.куб., які передано на відповідальне зберігання в ДП "Ковельський лісгосп", - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1