Єдиний унікальний номер 185/311/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002353 від 05.12.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2018 року, в 19.30 год., перебуваючи біля кафе «Париж», розташованого по вул. Орджонікідзе м. Павлограда Дніпропетровської області, ОСОБА_3 спілкувався з ОСОБА_5 , та в результаті, раптово виниклих неприязних стосунків, між чоловіками виникла словесна сварка. Перебуваючи на подвір`ї біля кафе «Париж» в період часу з 19.30 год. по 20.00 год., під час словесного конфлікту, що породило неприязне ставлення, ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_5 , тим самим спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: травматичної екстракції чотирьох зубів на верхній та нижній щелепах, забійних ран на слизовій нижньої губи, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, та повлекли за собою стійку втрату загальної працездатності більш ніж на 10% (15%).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що дійсно 02.12.2018 року о 19.30 год. , він зустрів потерпілого ОСОБА_5 біля кафе «Париж» по вул. Орджонікідзе м. Павлограда, та вході сварки з останнім спричинив тілесні ушкодження. З висновком експертизи він згоден. У скоєному він щиро кається. Позов визнає частково. Просить вибачення у потерпілого, та обіцяє в майбутньому оплатити витрати на лікування.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого знає дуже давно, товаришували, конфліктів не було між ними. 02.12.2018 року о 19.00 год. біля кафе «Париш» м. Павлограда при зустрічі з обвинуваченим виникла сварка в ході якої останній наніс йому тілесні ушкодження. Було проведено експертизу, з результати якої він повністю згоден. Цивільний позов підтримує повністю, а саме: 123 000 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної із лікуванням зубів, та 130 000 грн. моральної шкоди, яка полягає в тім, що завдані йому тілесні ушкодження завдали певних моральних та душевних страждань, зокрема: порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. Втрата зубів викликала негативне естетичне враження у осіб протилежного полу, що негативно впливає на стосунки з ними. Внутрішні рани на щелепах протягом місяця після нанесення тілесних ушкоджень не давали можливості нормально харчуватися, все це вплинуло на загальне самопочуття та стан його здоров`я. Крім того, в момент побиття, він переніс значну фізичну біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя. В подальшому він був змушений проходити амбулаторне лікування з відвідуванням лікувального закладу з метою огляду. І до цих пір через втрату зубів він почуває себе незручно, дискомфортно і змушений пристосовуватися до негативних умов існування. Просить суд призначити обвинуваченому не строге покарання.

Аналіз показань обвинуваченого, потерпілого, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованому йому злочину.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, вина ОСОБА_3 також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.12.2018 року, відповідно до якого до ЧЧ Павлоградського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про нанесення йому тілесних ушкоджень. (Том №1 а. с. 113);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 звернувся з заявою щодо нанесення йому тілесних ушкоджень. 02.12.2018 року знайомим на імя ОСОБА_6 . (Том №1 а. с. 114);

- довідкою КЗ «Павлоградська міська лікарня№4» від 13.12.2018 року, відповідно до якої 02.12.2018 року о 21.15 год. до травматичного пункту звернувся ОСОБА_5 , з приводу травми, та встановлено діагноз лікарем-травматологом: забійна рана нижньої губи, травматична екстирпація 4 зубів. (Том №1 а. с. 115);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2018 року, та фото таблиці до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, ОСОБА_5 , відтворив події, які відбулися 02.12.2018 року о 19.00 год., а саме, як ОСОБА_3 почав замахуватися на потерпілого, після чого наніс удар в область лівої щоки. (Том №1 а. с. 116-118);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2018 року, та фото таблиці до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, свідок ОСОБА_7 , відтворив події, які відбулися 02.12.2018 року з 19.00 до 20.00 год. біля кафе «Париж» по вул. Орджонікідзе м. Павлограда, а саме, як ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_5 в область лівої щоки. (Том №1 а. с. 119-122);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2018 року, відповідно до якого, в присутності понятих свідок ОСОБА_7 , впізнав особу на фото № 2, за формою обличчя, носу, очей, який 02.12.2018 року з 19.00 до 20.00 год. біля кафе «Париж» по вул. Орджонікідзе м. Павлограда наніс удар ОСОБА_5 (Том №1 а. с. 123-124);

- висновком експерта № 333 від 26.12.2018 року, відповідно до якого: на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 1977 року народження, з огляду на відомі обставини справи, викладені в ухвалі суду про призначення судово-медичної експертизи, медичної документації, та у відповідності до постановлених запитань, експерт прийшов до висновків: 1. "Чи є тілесні пошкодження на тілі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?" Відповідь: "У потерпілого ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: травматична екстракція чотирьох зубів на верхній та нижній щелепах, забійні рани на слизовій нижньої губи". 2. "Якщо так, то які саме, яка їх кількість, характер, локалізація, механізм, час утворення та ступень тяжкості?" Відповідь: "Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударним механізмом, та при указаних обставинах відносяться до пошкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, які повлекли за собою стійку втрату загальної працездатності більш ніж на 10% (15%)". 3. "Якою кількістю ударів могли бути заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_5 відповідно до їх локалізації?" Відповідь: "Виявлені тілесні пошкодження могли утворитися не менш чим від однієї травматичної дії (одного удару)". 4. "Яким саме предметом могли бути заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_5 ?" Відповідь: "Травматична екстракція зубів та забійні рани на нижній губі утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою ударяючою поверхнею, що могло бути при нанесенні одного удару кулаком в обличчя". 5. "Чи могли утворитись дані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту?" Відповідь: "Заподіяння цих пошкоджень при падінні потерпілого з положення стоячи на площину малоймовірно. (Том №1 а. с. 125-126).

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія протии Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілого, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії, як вчинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 122 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання для обвинуваченого - є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відносяться до категорії середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, 14.05.2003 року був виключений з військового обліку в зв`язку із наявною судимістю за тяжкий злочин, вину скоєнні даного злочину визнав повністю, та розкаявся в тім, що сталося.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 123 000 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В позовних вимогах потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, за відсутності наданих суду доказів.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичнійабо юридичній особінеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`їчи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року, зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що потерпілий зазнав певних душевних страждань в зв`язку з фактом нападу на нього. Тілесні ушкодження завдали йому певних моральних та душевних страждань, він переніс значну фізичну біль.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Витрати на проведення судово-медичної експертизи відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 24 березня 2020 року

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 30 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на проведення судово-медичної експертизи відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .