Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника ДУ «Полицька ВК (№76)» ? ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року у справі за клопотанням захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, до засудження не працюючого, раніше не судимого,

засудженого 23 квітня 2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя АР Крим за ч.5 ст.27 ч.2 ст.15 ч.4 ст. 368, ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 368 ч.1 ст.14, ч.5 ст.27 ч.4 ст. 368, на підставі ч.1 ст. 70 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією свого власного майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 3 роки. 14 листопада 2013 року ухвалою Апеляційного суду АР Крим в порядку ст. 365 КПК України вирок Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23 квітня 2013 року змінено в частині покарання, призначеного за ч.1 ст. 14, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368 КК України. Згідно ст. 68 КК України знижено покарання до 6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання замінено відповідно з вироком суду першої інстанції у виді 9 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без зміни. 17 лютого 2017 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2013 року по 14 листопада 2013 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано 6 місяців 20 днів, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Вказує, що суддею при розгляді клопотання грубо порушено вимоги процесуального закону, а саме, не роз`яснено права засудженого та учасникам процесу, не проведено судових дебатів, не проводилося дослідження матеріалів справи (доказів) та постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, чим порушено таємницю нарадчої кімнати.
Зазначає, що представник ДУ «Полицька ВК (№ 76)» не зміг обґрунтувати свою позицію щодо незгоди з застосуванням умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_6 , пославшись лише на небажання навчитись в ПТУ, хоча засуджений має вищу освіту.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 16 січня 2020 року та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_6 на невідбутий строк.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, засудженого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який частково погодився з апеляційною скаргою захисника та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд визначений ч.2 ст. 539 КПК України (місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання), має право вирішувати, зокрема питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з рахуванням положень розділу VIII Виконання судових рішень», на що, як вбачається з оскаржуваної ухвали, і посилається суд першої інстанції. Однак, судом при розгляді клопотання, не дотримано належним чином вимог кримінального процесуального законодавства, які регулюють питання судового розгляду, а також ухвалення судових рішень за результати судового розгляду і їх проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи (журналу судового засідання) і звуко- та відеозапису судового засідання суддею порушено процедуру судового розгляду, зокрема, не виконано вимоги ст.ст. 364, 365 КПК України щодо судових дебатів та надання останнього слова.
Крім того, з журналу судового засідання від 16 січня 2020 року, звуко- та відеозапису даного судового засідання вбачається, що о 15:40:53 суддя ухвалив: «в клопотанні адвоката ОСОБА_7 відмовлено», без виходу до нарадчої кімнати.
В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 ствердив, що рішення стосовно результатів розгляду клопотання суддею було винесено відразу в залі, тобто без виходу до нарадчої кімнати.
Цим же суддею грубо порушено вимоги ст. 366 КПК України щодо виходу суду до нарадчої кімнати для постановлення, в даному випадку, ухвали, що є неприпустимим.
Окрім цього, згідно зі статтею 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства.
Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.
Згідно ч.7 ст.27, ч.ч.1,3 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.
Положеннями ч.5 ст.27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з вимогами ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Відповідно до ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, який підписується секретарем судового засідання.
В журналі судового засідання за 16 січня 2020 року зафіксовано оголошення ухвали, однак відповідно до звукозапису судового засідання суддею в проміжок часу з 16:56:52 до 16:57:20, тобто тривалість звукової доріжки складає менше 1-ї хв., проголошено лише втупну і резолютивну частину ухвали, яка відсутня в матеріалах справи.
Крім того, з відеозапису такого проголошення не вбачається присутність учасників судового провадження, та, відповідно, не повідомлено про час оголошення повного тексту ухвали.
Технічний носій інформації, на якому зафіксовано проголошення повного тексту ухвали від 16 січня 2020 року та відповідно журнал такого судового засідання, в матеріалах даної справи відсутні.
Судомзалишено поза увагою вимоги ч.2 ст. 376 КПК України і положення п. 24 ч.1 ст. 3 КПК України, відповідно до яких, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, в якій має бути зазначено час і дату оголошення повного тексту ухвали, з подальшим оголошенням учасникам судового розгляду повного тексту ухвали, складеного не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини. Судом не було враховано, що розгляд справи в суді першої інстанції закінчується проголошенням прийнятого рішення, виконанням судом після цього передбачених КПК України дій.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та вважає, що ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
З огляду на що, скасовуючи ухвалу суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги захисника щодо наявності чи відсутності підстав для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_6 .
Разом з тим, під час нового судового розгляду справи суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з врахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року у справі за клопотанням захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3