Справа № 317/810/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чубарівка, Пологівського району Запорізької області, громадянина України, засудженого 02 липня 2015 року Апеляційним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 України до позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років,

Початок строку: 24 жовтня 2014 року

Кінець строку: 16 лютого 2023 року

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення

Клопотання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_6 підпадає під дію даної норми, оскільки довів своє виправлення та відбув строк, необхідний для умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали клопотання та просили суд його задовольнити. Захисник зазначив, що ОСОБА_6 за час відбування покарання має п`ять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Непогашених та незнятих стягнень не має. Крім того, засуджений на даний момент не працює, оскільки адміністрація установи не забезпечує його роботою. Просив суд врахувати, що умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 дасть йому можливість заробляти гроші для погашення шкоди, яка завдана злочином потерпілому.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні висловив думку щодо відсутності підстав для задоволення поданого засудженим клопотання, адже засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення та має нестабільну поведінку, про що свідчить наявність значної кількості як заохочень, так і стягнень.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого, його захисника, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання з підстав, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення, оглянувши письмові матеріали, надані суду, дійшов наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1.засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Суд враховує характеристику на ОСОБА_6 від 04 травня 2020 року, відповідно до якої засуджений характеризується посередньо, не відвідує заходів диференційованого впливу та не бере участі в організації виховних заходів, що проводяться в установі. В той же час в характеристиці містяться відомості про те, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 здобув дві професії та намагається в цілому дотримуватись правил поведінки засуджених.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 04 травня 2020 року засуджений ОСОБА_6 має п`ять заохочень. Крім того, ОСОБА_6 мав чотирнадцять стягнень, але всі вони є погашеними або знятими.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_6 відбув.

Оцінюючи доводи клопотання захисника та обставини, що вбачаються з письмових матеріалів, суд виходить з того, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні ретельно встановлювати додержання засудженим вимог режиму, участь у

самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недотримання умови, передбаченої ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки матеріалами справи не підтверджено те, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. В своїх поясненнях представник установи виконання покарань зазначив про нестабільність поведінки засудженого ОСОБА_6 , який хоч і проявляє позитивні тенденції в своїй поведінці, однак допускає й порушення правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, про що свідчить наявність ряду стягнень.

Враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення засудженої особи потребує беззаперечних умов і є винятковим заходом, суд не бачить підстав для залишення поза увагою нестабільного відношення засудженого ОСОБА_6 до своєї поведінки, яка має бути достатньою для висновку про те, що він довів своє виправлення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 .

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1