Справа № 466/2764/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/80/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року, -

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Оджагли, Джалілабатського району, Азербайджанської Республіки, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 12 березня 2019 року, приблизно о 03 год. 15 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом використання заздалегідь підготовленої копії ключа до вхідних дверей, проник у квартиру АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав телевізор марки «Philips» модель 42PFL5322/10 серійний номер № HJ6F тa картонну коробку від нього, загальною вартістю 10000 грн., який належить ОСОБА_9 , після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 10000 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що цивільний позов потерпілою не пред`являвся; обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому; під час досудового слідства активно сприяв у розкритті злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України є пом`якшуючими обставинами, а обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено і про такі у обвинувальному акті не вказано. Окрім цього зазначає, що у обвинуваченого є на утриманні малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Акцентує, що ОСОБА_6 зареєстрований за місцем проживання у АДРЕСА_4 , станом на 10 грудня 2019 року день постановлення вироку, у нього відсутні судимості, як і вироки судів, якими б було встановлено його вину.

Просить змінити вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року, призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.
Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.
Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання і призначив таке в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, і яке, в даному конкретному випадку, він має відбувати реально.
Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликається захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі, місцевим судом теж враховані і колегія суддів не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, із застосуванням ст. 75 КК України.
Отже, з врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 є непереконливими, а відтак, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку суду першої інстанції.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4