Справа № 640/7613/19
н/п 1-в/953/22/20
"26" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про уточненя вироку Київського районого суду м.Харкова від 03.06.2019 відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 110-2 КК України, -
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала вищевказана кримінальна справа.
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 110-2 КК України та призначено покарання 3 /три/ роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на 1 рік.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання строком на 1 /один/ рік, якщо протягом зазначеного строку він не вчинить нового злочину.
В порядку ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки.
На адресу Київського районного суду м. Харкова надійшли клопотання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про уточненя вироку Київського районого суду м. Харкова від 03.06.2019 відносно ОСОБА_4 в частині зазначення додаткового покарання у вигляді права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, оскільки вирок не містить відомостей, які саме посади йому заборонено займати, що протирічить п. 17 ПВС №7 від 25.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи та клопотання про уточнення вироку, суд приходить до наступного.
Згідно п. 17 ППВС №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Якщо в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК (2341-14) зазначено характер посад або вид діяльності (наприклад, статті 286, 287), рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, повинне відповідати змісту цієї санкції.
Згідно положень п. 14 ч.1 ст. 537 та ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, який його ухвалив, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Судом встановлено, що у резолютивній частині вироку суду не зазначено якою саме діяльністю засудженому заборонено займатися, а тому вирок суду потребує уточнення в цій частині.
Керуючись ст.ст. 379, 537, 539 КПК України, суд, -
Уточнити резолютивну частину вироку Київського районого суду м.Харкова від 03.06.2019 відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 110-2 КК України.
Викласти другий абзац резолютивної частину вироку суду в наступній редакції:
" ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 110-2 КК України та призначити покарання 3 /три/ роки позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на 1 /один / рік.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Суддя -