Справа №295/5167/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді….. ОСОБА_1 ,

секретаря........................ ОСОБА_2 ,

з участю прокурора…… ОСОБА_3 ,

потерпілого…………….. ОСОБА_4 ,

представника потерпілого…………….. ОСОБА_5 ,

обвинуваченого………… ОСОБА_6 ,

захисника……………….. ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0000638 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого директором ТОВ «Грейті спрендімай юмс» у м. Вільнюс Литовської республіки, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

10.02.2018, приблизно о 07 годині, ОСОБА_6 прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень власнику вказаної квартири ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , який в той час перебував за напіввідчиненими дверима своєї квартири, взяв його правою рукою за праву руку, а іншою за шию та потягнув на себе, внаслідок чого ОСОБА_4 не втримав рівноваги та впав на бетонні сходи разом з ОСОБА_8 , скотившись на сходинковий майданчик.

У подальшому, не припиняючи своїх дій, ОСОБА_6 перебуваючи поряд з ОСОБА_4 , який в той час лежав на підлозі майданчику, завдав останньому декілька ударів руками по обличчю та два удари ногою по правій руці.

Внаслідок таких дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на волосистій частині голови та обличчі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав та показав, що 10.02.2018, приблизно о 07 годині, разом з товаришем, приїхав до свого місця проживання до квартири АДРЕСА_3 , де його співмешканка Смиковська, яка була схвильована та плакала, розповіла, що до неї приходив сусід ОСОБА_9 з своєю дружиною та іншими сусідами та влаштували сварку і сестру ОСОБА_10 дружина ОСОБА_4 витягнула за коси з квартири на сходинковий майданчик. Він пішов до квартири АДРЕСА_4 , яка розташована вище поверхом, мав намір розібратися, чому вони так вчинили. Коли ОСОБА_9 привідчинив двері квартири, запитав у останнього, чому вони так вчинили, а коли ОСОБА_9 почав зачиняти двері, то просунув руку в квартиру та поклав останньому на плече, та таким чином тримав, не дав зачинити двері. Средзінський почав його відштовхувати, він втратив рівновагу та почав падати та іншою рукою, якою тримав ОСОБА_4 за шию, потягнув останнього за собою. Вони впали та скотилися по сходах на міжповерховий сходинковий майданчик, при цьому він опинився на Средзінському. Вони встали, на його запитання, навіщо вони так чинять, ОСОБА_9 відповів, що більше так вчиняти не будуть. Після цього вони розійшлись. Ударів потерпілому не завдавав, силу до нього не застосовував, крові під час цих подій не було. Так вчинив, бо був обурений діями ОСОБА_4 . Вважає, що наявні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворилися внаслідок падіння. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому не мав, а таким чином захищав честь та достоїнство дівчини, вважає, що ОСОБА_9 спровокував конфлікт заради грошей.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 10.02.2018, приблизно о 01 годині 30 хвилин, він з дружиною ОСОБА_11 відпочивали вдома у квартирі АДРЕСА_2 , а з квартири нижче голосно лунали голоси людей, які заважали спати. Він двічі ходив до квартири АДРЕСА_5 , йому відчиняли двері, вперше співмешканка ОСОБА_12 , вдруге незнайомий чоловік, він робив зауваження, щоб поводились тихіше, вони погоджувались, однак продовжували голосно розмовляти. Втретє він пішов до квартири АДРЕСА_5 з дружиною приблизно о 02 годині, коли їм відчинили двері, то знову зробили зауваження, його дружина та жінка з цієї квартири сварилися. О 3 годині шум з квартири АДРЕСА_5 припинився. Приблизно о 07 годині, коли на стук у двері його квартири він привідчинив двері, то ОСОБА_6 схопив його правою рукою за праву руку, а іншою - за шию, почав кричати, що він бив його дружину. Він вперся рукою в косяк дверей, щоб ОСОБА_6 не витягнув його з квартири, вони зачепилися ногами один за одного та удвох скотилися по сходах на міжповерховий сходинковий майданчик, при цьому ОСОБА_6 опинився на ньому. Там ОСОБА_6 вдарив його кулаками два рази в область правого ока і завдав 2 чи 3 удари в область лівого ока та в щелепу, після чого встав та вдарив його лежачого двічі ногою по руці, якою він закривав обличчя. Вийшла співмешканка, забрала ОСОБА_12 до себе в квартиру. Таким чином ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та обличчі.

Свідок ОСОБА_11 показала, що у лютому 2018 року в нічний час вони були вдома. Так як їй та її чоловікові ОСОБА_4 не давали відпочивати, бо голосно розмовляли в квартирі поверхом нижче, у якій проживав ОСОБА_6 та де відбувалася вечірка, тричі ходили до сусідів та робили зауваження, після чого гості з квартири розійшлись. Вранці, коли ОСОБА_4 на дзвінок відчинив вхідні двері до їх квартири, коли була в кімнаті, почула, як ОСОБА_6 сказав, що всіх все влаштовує, а їх ні. Коли підбігла до дверей, то чоловіка в квартирі не було, двері були причинені, але хтось їх тримав та не давав відчинити. Вона, використовуючи табурет, привідчинила двері та побачила, що на міжповерховому сходинковому майданчику нижче їх поверху на спині лежав чоловік, на ньому лежав ОСОБА_6 і завдав декілька ударів кулаками в обличчя ОСОБА_4 , а потім вдарив його ногами по руках, якими останній закривався. В цей час з квартири вийшла співмешканка та забрала ОСОБА_12 в квартиру. Після цих подій побачила у чоловіка на голові садна та синці.

Свідок ОСОБА_13 показав, що у лютому 2018 року приблизно о 01 годині знаходився вдома на першому поверсі в квартирі АДРЕСА_6 , та почув в під`їзді будинку крики. Піднявся на другий поверх, звідки долинав шум та побачив штовханину між ОСОБА_4 та іншим чоловіком, кумом ОСОБА_14 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_5 , які на порозі квартири шарпали один одного за одяг. Він став між ними та штовханина припинилася. При сварці, крім цих осіб, були присутні дружина ОСОБА_4 , та інші сусіди. Наступного дня бачив ОСОБА_4 , у якого під очима були синяки та який розповів, що його побили.

Показаннями свідка ОСОБА_15 підтверджується те, що проживає в квартирі на другому поверсі поруч з квартирою АДРЕСА_3 , у якій проживає ОСОБА_14 з ОСОБА_16 . У лютому 2018 почула крики з майданчику біля дверей своєї квартири. У подальшому перед приїздом поліції через стіну почула, як в квартирі АДРЕСА_5 на запитання жінки, що він наробив, чоловік відповів, що нічого страшного, він помив руки, ніяка експертиза нічого не виявить.

Свідок ОСОБА_17 показала, що проживає на другому поверсі разом з співмешканцем ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3 . 09.02.2018 приблизно о 21 годині, коли у неї в гостях була племінник та сестра ОСОБА_18 , до її квартири прийшов ОСОБА_19 та спокійно висловив претензії, що у неї шумлять, хоча у неї в квартирі було тихо, про що вона і сказала останньому. Знає, що біля її квартири також був конфлікт між ОСОБА_20 та чоловіком ОСОБА_18 . У подальшому прийшли інші сусіди, яких було багато, також говорили, що у неї в квартирі шумлять. ОСОБА_21 схопила за волосся її сестру, однак вона припинила конфлікт. Коли під ранок прийшов ОСОБА_6 з своїм товаришем, то вона плакала та на його запитання розповіла, що приходили сусіди з зауваженнями про те, що у неї в квартирі шумлять та розказала, що сестру тягали за волосся. Почувши це, ОСОБА_6 відразу пішов до квартири ОСОБА_9 на третій поверх, а коли вийшла з квартри, то ОСОБА_6 вже спускався з третього поверху на другий, розповів, що сварився з ОСОБА_20 , і останній впав, обставин падіння не розповідав, сказав, що ОСОБА_4 не бив.

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_4 добровільно розповів та на місці події показав обставини, при яких ОСОБА_6 заподіяв йому тілесні ушкодження.

При проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 добровільно розповіла та на місці події показала обставини, при яких ОСОБА_6 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Висновком експерта у судовій медичній експертизі № 283 підтверджується те, що у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на волосистій частині голови та обличчі, які могли утворилися 10.02.2018 від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею за обставин, зазначених потерпілим.

Висновком експерта у судовій медичній експертизі № 557 підтверджується те, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворилися в термін та за обставин, вказаних під час проведення слідчих експериментів як потерпілим, так і свідком ОСОБА_11 . Будь-яких тілесних ушкоджень, які б були характерні для непрямої травми падінні на поверхні, сходинковому марші, сходинковому майданчику, у ОСОБА_4 не виявлено.

Судово-медичний експерт ОСОБА_22 підтвердив висновки судово-медичних експертиз та додатково показав, що отримання виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок падіння виключається.

Як вбачається з рапорту про внесення відомостей до ЄРДР уповноваженого працівника Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, 10.02.2018, о 07 годині 05 хвилин, до відділу поліції на телефон служби «102» звернулася ОСОБА_11 з заявою про виклик наряду поліції у зв`язку з тим, що за місцем проживання по АДРЕСА_7 сусіди намагаються побити.

Даними у протоколі усної заяви про злочин підтверджується те, що о 08 годині 40 хвилин 10.02.2018 ОСОБА_4 звернувся до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області з заявою про злочин, а саме спричинення йому тілесних ушкоджень сусідом з квартири АДРЕСА_3 .

Суд вважає неправдивими та з цих підстав відкидає показання обвинуваченого, дані ним під час судового слідства про те, що він не завдавав потерпілому ударів та не спричиняв тілесних ушкоджень, оскільки приходить до переконання, що такі показання обвинувачений дав з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Такі показання ОСОБА_6 спростовуються дослідженими та викладеними доказами, а саме показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_11 щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, а також висновками експерта у судово-медичних експертизах, показаннями експерта про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та у час, зазначений потерпілим та свідком, та не могли утворитися внаслідок падіння за обставин, вказаних обвинуваченим, зокрема при падінні на поверхні, сходинковому марші або сходинковому майданчику.

Оцінивши зазначені докази у їх сукупності, виходячи з вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, а саме, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд також враховує матеріали досудової доповіді Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, який прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, а також і те, що обвинувачений вперше вчинив злочин, злочин відноситься до умисних злочинів невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, заявлений потерпілим до обвинуваченого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Потерпілий в позовній заяві просив стягнути з обвинуваченого на його користь 5000 гривень матеріальної шкоди та 25000 гривень моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Обвинувачений заявлений до нього цивільний позов не визнав.

Позов потерпілого у частині завдання матеріального збитку, а саме пошкодженням одягу, витратами на проїзд під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, не доведений належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Позов у частині завдання моральної шкоди, який потерпілий обґрунтував стражданнями, які відчував внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, негативними наслідками у подальшому, які проявилися на стані його здоров`я, порушенням сну, відчуттям постійної тривоги з приводу можливого повторного спричинення обвинуваченим, який є його сусідом, тілесних ушкоджень, можливості чинити на нього тиск, залякувати та вчинити неправомірні дії щодо нього та сім`ї. При вирішенні позову в цій частині суд виходить з того, що обвинувачений своїми діями заподіяв потерпілому страждання, викликані негативними відчуттями внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, обстановку вчинення злочину, враховує глибину та тривалість цих страждань, які носили короткочасний характер, а тому, виходячи із засад розумності, справедливості, задовольняє позов частково та стягує з ОСОБА_6 на користь потерпілого 10000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Доводи захисника про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень, задоволенню не підлягають, оскільки про наявність таких витрат представником потерпілого заявлено під час судових дебатів. Виходячи з вимог ч. 2 ст. 92 КПК України, відповідно до якої обов`язок доказування даних щодо розміру процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає, а отже що склад та розмір таких витрат є предметом доказування у справі на стадії судового слідства до його закінчення, та того, що дані обставини не були предметом судового розгляду, суд приходить до висновку що розмір таких витрат не доведено та не підтверджено документально у передбачений законом спосіб та у встановленому законом порядку.

Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 371 - 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Відмовити в стягненні з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя