Справа №639/8696/19
1-в/639/35/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залу суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на відсутність правових підстав для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 ..

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Североморськ Мурманської області РФ, громадянин України, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений 03.05.2019 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 19.06.2018 року.

Частиною 3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненного злочину, а також даних, що характеризують його особу.
З характеристики засудженого вбачається, щоОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.06.2018 року.

За час тримання в установі засуджений ОСОБА_5 , адміністрацією установи до суспільно-корисної праці не залучався. Тримається в приміщенні з невеликою чисельністю ув`язнених.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.12.2019 року обвинуваченого ОСОБА_5 тимчасово залишено в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України Червонозаводським районним судом м.Харкова.
Суд враховує, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Разом з тим, з матеріалів особової справи вбачається, що за період знаходження в слідчому ізоляторі ОСОБА_5 має одне стягнення, заохочень не має.

Крім того, незалучення засудженого до праці не дає суду підстави вважати, що ОСОБА_5 своїм ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення, а засудженим в той же термін після отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1