печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, у рамках кримінального провадження № 0000023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 220 КПК України, у вимогах якого просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 06.12.2019 про відмову в задоволенні клопотання; розглянути клопотання від 06.11.2019 і прийняти рішення в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, яка її подала зазначає, що ним подано клопотання від 06.11.2019 вх. № 36 до Генеральної прокуратури України. За результатами розгляду клопотання постановою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 06.12.2019 відмовлено в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні представник особи, що подала скаргу ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримав, просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Генеральної прокуратури України, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 06.12.2019 відмовлено в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За змістом ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Статтею 283 КПК України, визначені форми закінчення досудового розслідування, а саме, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Положення ст. 284 КПК України регламентують порядок та підстави закриття кримінального провадження..

Разом з цим, ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. theNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Із змісту скарги, вбачається, що клопотання від 06.11.2019 вх. № 36 розглянуте не в повній мірі, тобто не надано оцінка всім підставам та обставинам викладеним у клопотанні, в тому числі щодо закінчення строків досудового розслідування.

Вирішуючи дану скаргу, слідчим суддею в тому числі застосовується один із основоположних принципів засад кримінального провадження як то змагальність сторін, який зводиться до того, що на сторін покладається обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 06.11.2019 вх. № 36, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги щодо закриття кримінального провадження, оскільки є передчасними.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, у рамках кримінального провадження № 0000023 задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну особу у кримінальному провадженні № 0000023, розглянути в повному обсязі клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 06.11.2019 вх. № 36.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1