Провадження №1-кп/760/1038/20
У Х В А Л А
Іменем України
07 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

особи відносно якої подано клопотання ОСОБА_6

провівши судове засідання з розгляду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007963 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молодечно, Мінської обл., Білорусь, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що 11 серпня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Під час проведення досудового розслідування Державною установою «Центр психічного здоров`я моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 118 від 03.10.2019 судово-психіатричний експерт дійшов до висновку, що ОСОБА_6 , на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, виявив ознаки психічного розладу: Органічне ураження головного мозку поєднаного генезу (резидуального, травматичного, інтоксикаційного) з вираженими емоційно-вольовими порушеннями та легкою когнітивною недостатністю (МКХ-10: F 06.85), стан простого алкогольного сп`яніння та за своїм психічним станом на період кримінального правопорушення, у скоєні якого він підозрюється, не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник, законний представник обвинуваченого просили застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру.

ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання .

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали що застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення.

Враховуючи досліджені судом обставини справи, а також наявність у ОСОБА_6 виявлено ознаки психічного розладу: Органічне ураження головного мозку поєднаного генезу (резидуального, травматичного, інтоксикаційного) з вираженими емоційно-вольовими порушеннями та легкою когнітивною недостатністю (МКХ-10: F 06.85), що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №118 від 03.10.2019 року - суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння 10.08.2019 року не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже, ОСОБА_6 перебував у стані неосудності, тому згідно статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_6 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на надання амбулаторної психіатричної допомоги, з урахуванням висновків лікарів - експертів, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке вчинив ОСОБА_6 , що має вираз у конкретних обставинах вчинення суспільно - небезпечного діяння, ознаки якого відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_6 , що має ознаки психічного розладу, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням.

До повноважень суду в даній категорії справ, входять лише визначення виду психіатричного закладу, проте не конкретного закладу.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази, а саме: DVD-диск із відеозаписом із портативних відео реєстраторів патрульних - залишити у матеріалах кримінального провадження № 0007963.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1