Справа №944/6111/19
Провадження №1-кс/944/22/20
УХВАЛА
слідчої судді
13.01.2020 року м.Яворів

Слідча суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з заступником начальника Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000949 від 18 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий СВ Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області з клопотанням про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000949 від 18 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.
В обґрунтування клопотання слідча покликається на те, що слідчим відділом Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого 18 жовтня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 14.12.1998 року, о 20 год. 00 хв. разом із ОСОБА_7 рухаючись транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» д.р.н. НОМЕР_1 по автодорозі Львів-Ясниська, знаходячись поблизу с.Бірки Яворівського району Львівської області, зупинив керований ним транспортний засіб на узбіччі автодороги та запропонував ОСОБА_7 відгорнути сніг з-під автомобіля.
В той час коли ОСОБА_7 відгортав монтировкою сніг з-під автомобіля, ОСОБА_5 , витягнув з багажного відділення молоток, яким умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів в область голови та шиї, після чого затягнув його в кювет поруч з дорогою, та монтировкою наніс декілька ударів в ділянку обличчя і голови остатнього, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді трьох синців в правій скроні, на нижній повіці правого ока, на спинці носа і переніссі, обширний синець на задній поверхні шиї, дві садини (на фоні синця) на спинці носа, вісім забійних ран на обличчі - на верхній та нижній губі справа, підборідді, в ділянці нижньої щелепи зліва, лівій надбрівній дузі, переніссі, на чолі справа, біля зовнішнього кінця правої брови, забійну рану на правому вусі, закритий перелом кісток носа та правої виличної кістки, повний перелом тіла нижньої щелепи справа, повні травматичні вивихи 1-2 зубів справа та зліва на верхній щелепі, неповний фрагментарний перелом верхньої щелепи справа, дві забійні рани на чолі справа, п`ять забійних ран на волосистій поверхні голови - в правій чолово-тім`яній, потиличній, потилично-тім`яній зліва і лівій завушній ділянках, вогнищеві підшкірні крововиливи в потиличній завушній зліва, правій чолово-тім`яній (відповідно ранам), лівій скронево-тім`яній ділянках голови, багатоосколковий-втиснений перелом чолової і тім`яної кістки справа з переходом тріщини на основу черепа, довгасто-лінійний перелом правої тім`яної, потиличної кістки; осколково-втиснений перелом лівої скроневої кістки, розриви твердої мозкової оболонки та часткове руйнування тканини правої чолово-тім`яної долей головного мозку (відповідно перелому кісток черепа), множинні вогнищеві крововиливи в м`які оболонки та тканину головного мозку, крововилив в бокові шлуночки мозку, обширний крововилив в м`язи задньої поверхні шиї, що призвели до смерті ОСОБА_7 .
19 листопада 2019 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.
В подальшому на підставі постанови слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області було призначено комісійно судово-психіатричну експертизу амбулаторно.
Згідно висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №507 від 20.12.2019року ОСОБА_5 в період інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, безперервно-проградієнтичний тип перебігу із сформованим стійким вираженим дефектом у емоційно вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. Потребує піклування родичів з обов"язковим лікарським наглядом. Питання про стан сильного душевного хвилювання не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи. Прямих протипоказів участі ОСОБА_5 в судовому засіданні та при проведенні слідчих дій не має, однак як страждаючий хронічним психічним захворюванням не може в повній мірі сприймати обставини у справі та давати покази по них.
Однак, у висновку жодним чином не мотивовано чи становить ОСОБА_5 за своїм психічним станом суспільну небезпеку та чи може відбувати покарання.
Крім цього, покликання експертів комісії на п.4 Розділу 6 наказу МОЗ України №1348/5/572 від 15.08.14р. "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", який визначає основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги засудженим, тобто вказаний наказ жодного відношення до осіб, які не є в статусі засуджених до позбавлення волі, не має. Також цим наказом регламентовано склад лікарсько-консультативної комісії, до якого входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів. Враховуючи наведене в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні стаціонарної комісійної психіатричної експертизи.
Просить призначити стаціонарну комісійну психіатричну експертизу та направити підозрюваного ОСОБА_5 , в 5-е відділення комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні", за адресою вул..Кульпарківська, 95 м.Львів, для проведення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи на строк, який не може перевищувати тридцять днів.
На вирішення комісії експертів поставити наступні питання:
1.Чи страждав підозрюваний ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення (злочину) будь-яким психічним захворюванням (хворобою)? Якщо так, то яким саме та чи проявляється в нього тимчасовий розлад психічної діяльності?
2.Чи міг підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюват свої дії і керувати ними під час вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину)?
3.Чи страждає підозрюваний ОСОБА_5 станом на даний час будь-яким психічними захворюванням (хворобою)? Якщо так, то яким саме, та чи дане захворювання є виліковним?
4.Якщо підозрюваний ОСОБА_5 страждає станом на даний час психічним захворюванням (хворобою), в тому числі невиліковним, то якого виду примусових заходів медичного характеру він потребує (надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом)?
5.Чи може підозрюваний ОСОБА_5 станом на даний час усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними?
6.Чи становить ОСОБА_5 за своїм психічним станом суспільну небезпеку?
7.Чи перешкоджає психічний розлад (захворювання) здатності підозрюваного ОСОБА_5 брати участь у проведенні з ним слідчих дій під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження?
8.Чи може підозрюваний ОСОБА_5 за своїм психічним станом відбувати покарання в місцях позбавлення волі?
В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просять таке задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та пояснив, що питання які поставленні на вирішення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи були предметом дослідження під час амбулаторної комісійної психіатричної експертизи та по них складений висновок №507 від 20.12.2019року. В разі необхідності можна викликати у судове засідання спеціалістів, які складали даний висновок для отримання відповіді на уточнюючі питання.
Крім цього, слід зазначити, що жоден експерт не зможе надати відповідь на питання слідчого проте, чи страждає підозрюваний невиліковним психічним захворюванням. Що стосується інших питань, то відповіді на них викладені у висновку №507 від 20.12.2019року.
Також слід зазначити, що поміщення особи у медичний заклад для проведення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи, без вагомих на те, підстав, є також позбавленням її волі, це також свого роду запобіжний захід. Просить в задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, з`ясувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, слідча суддя прийшла до наступного.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Відповідно до вимог ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності сумнівів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Відповідно до ст.509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Слідчею суддею встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено 18 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949, правова кваліфікація діяння п.6 ч.2 ст.115 КК України.
19 листопада 2019 року за погодженням з Яворівським відділом Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального прнавопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.
В подальшому на підставі постанови слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області було призначено комісійно судово-психіатричну експертизу амбулаторно.
Згідно висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №507 від 20.12.2019року ОСОБА_5 в період інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, безперервно-проградієнтичний тип перебігу із сформованим стійким вираженим дефектом у емоційно вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. Потребує піклування родичів з обов"язковим лікарським наглядом. Питання про стан сильного душевного хвилювання не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи. Прямих протипоказів участі ОСОБА_5 в судовому засіданні та при проведенні слідчих дій не має, однак як страждаючий хронічним психічним захворюванням не може в повній мірі сприймати обставини у справі та давати покази по них.
Відповідно до змісту ст.91 КПК України, слідчий та прокурор серед інших обставин, повинен з"ясувати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини і мотив, що об"єктивно пов"язується із наявністю чи відсутністю у нього психічних розладів як на час вчинення кримінального правопорушення та і на час його обвинувачення..
Згідно зі ст.84 КПК України, висновок експерта є доказом у справі.
Оцінку доказів слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд здійснюють за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок експерта належить до доказів, проте не є обов"язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку (ст.102 КПК України).

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про призначення стаціонарної судової психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_5 .

В ході розгляду клопотання встановлено, що останньому уже проводилась амбулаторна комісійна психіатрична експертиза, висновок якої долучено до клопотання.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, у тому числі й висновки амбулаторної експертизи, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.10 ст.101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
У кримінальному провадженні уже проведено амбулаторну комісійну судову психіатричну експертизу ОСОБА_5 , яка дала відповіді на всі поставлені питання, висновок експертизи відповідає вимогам ст.101-102 КПК України.
Слідчий звертаючись з клопотанням про призначення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи ставить перед експертами аналогічні питання, що вже дослуджувались експертами, а останні не бачили необхідності у проведенні ОСОБА_5 стаціонарної експертизи. Тобто для надання відповіді на поставлені експертам питання достатньо було б амбулаторної повторної чи додаткової комісійної психіатричної експертизи.
Наведені слідчим мотиви для проведення стаціонарної експертизи грунтуються, як вбачається із змісту клопотання, на незгоді з проведеною експертизою.
Крім цього слідча покликається на безпідставне покликання спеціалістів на п.4 Розділу 6 наказу МОЗ України №1348/5/572 від 15.08.14р. "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", який визначає основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги засудженим, тобто вказаний наказ жодного відношення до осіб, які не є в статусі засуджених до позбавлення волі, не має. Також цим наказом регламентовано склад лікарсько-консультативної комісії, до якого входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів. проте такі обгрунтування є формальними.
Слідчий вправі викликати експертів в судове засідання та з`ясувати чому йде покликання саме на цей документ, тобто слідчим під час судового розгляду не доведено мети проведення експертизи.
Відповідно до ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.
При вирішенні питання про направлення особи до медичного закладу для проведення комісійної стаціонарної психіатричної експертизи встановлюється необхідність здійснення саме тривалого спостереження та дослідження особи. Психіатрична експертиза може проводитись як в амбулаторному, так і в стаціонарному порядку. Причому згідно з п.23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 8.10.2001 №397, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі поставлені перед ними запитання обгрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Із викладеного вбачається, що амбулаторна психіатрична експертиза є первинною стосовно стаціонарної психіатричної експертизи, а під час складання висновку було надано відповіді на поставленні питання.
На користь цієї позиції свідчать правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні підпункту "е" пункту 1 статті 5 Конвенції (п. 67 рішення від 05 червня 2014 року у справі "Акопян проти України", п. 105 рішення від 17 квітня 2014 року по справі "Руденко проти України"). При цьому жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту "е" п. 1 ст. 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило застосовується навіть якщо метою тримання заявника є отримання медичного висновку (пункти 47, 48 рішення від 05 жовтня 2000 року у справі "Вербанов проти Болгарії").
Одночасно Європейський Суд з прав людини у п. 96 рішення «Заїченко проти України № 2» від 26 лютого 2015 року наголошує, що особа не може вважатися "психічно хворою" та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання.
Із викладеного важливо визначити необхідність здійснення саме тривалого спостереження та дослідження особи. Психіатрична експертиза може проводитись як в амбулаторному, так і в стаціонарному порядку. Причому згідно з п. 23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженогонаказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 жовтня 2001 року № 397, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі поставлені перед ними запитання обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Із викладеного вбачається, що амбулаторна психіатрична експертиза є первинною стосовно стаціонарної психіатричної експертизи.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, оскільки, слідчим та прокурором не доведено необхідності проведення саме стаціонарної комісійної психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_5 .
Крім цього, слідчим не долучено до матеріалів клопотання постанови про прийняте рішення щодо незгоди з висновком амбулаторної експертизи та доцільності призначення стаціонарної. Отже, клопотання, з яким слідчий звернувся до слідчого судді є формальним і необгрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242, 309, 509 КПК України, слідча суддя,-

У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з заступником начальника Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000949 від 18 жовтня 2019 року№0000949 від 18 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України відносно ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1