Справа № 403/565/19
Провадження №1-в/403/70/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2019 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДП «Устинівський ВЦ (№37)»: ОСОБА_4

захисника (адвоката): ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Устинівка у кримінальному провадженні заяву засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с Берестівець Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, зареєстрований жителем за адресою: АДРЕСА_1

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 засуджено вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2012 року по ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на дванадцять років, конфіскацією майна, що належить на праві власності. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровоград від 01 вересня 2017 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке - обмеження волі строком на три роки десять місяців двадцять три дні. У клопотанні зазначено, що за час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму погашено у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та захисник (адвокат) ОСОБА_5 вважають, що заява про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню, так як за час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму погашено у встановленому законом порядку. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що заява засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, так як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Устинівський виправний центр (№37)» ОСОБА_4 вважає, що заява засудженого ОСОБА_6 про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню, так як ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, судом встановлено наступні обставини.

Частиною 1 ст.81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч.2 ст.107 КК). Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст.110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів. Відсутність у матеріалах даних про можливість працевлаштування засудженого після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не може бути підставою для відмови у задоволенні подання.

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Матеріалами особової справи у кримінальному провадженні встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання мав мав сімнадцять заохочень, стянення за порушення режиму утримання у вигляді догани погашено у 2011 році.

Встановлені обставини в сукупності є підтвердженням того, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування кримінального покарання змінив поведінку в позитивну сторону та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2018 року відмовлено у поданні адміністрації Державної установи "Устинівський виправний центр №37" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 а залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Частиною 7 ст.154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

07 листопада 2019 року засудженим ОСОБА_6 до суду подано нову заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до положень ч.7 ст.154 КВК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження та матеріалів особової справи встановлено, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, має сімнадцять заохочень, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, згідно обвинувального вироку цивільний позов відсутній, хворіє на тяжку хворобу (два інсульти), наслідком якої є вада мови.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При встановлених обставинах, заява засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_6 , засудженого вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2012 року по ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на дванадцять років, конфіскацією майна, що належить на праві власності, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 01 вересня 2017 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке - обмеження волі строком на три роки десять місяців двадцять три дні - умовно-достроково звільнити від відбування покарання на один рік п`ять місяців двадцять сім днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду на протязі семи днів з дня проголошення.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області: ОСОБА_1