Справа № 357/2422/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

н/л обвинуваченого - ОСОБА_5

н/л обвинуваченого - ОСОБА_6

законного представника н/л обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7

законного представника н/л обвинуваченого - ОСОБА_6 ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003672 від 04.12.2019 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, учня 11-го класу Тарасівської ЗОШ №1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарасівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, учня 11-го класу Тарасівської ЗОШ №1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обох обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 , обох обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 04.03.2020 р.

Згідно обвинувального акту неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин за наступних обставин.

25.11.2019 р. приблизно о 17 год. 10 хв., неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у роздягальні спортзалу Узинської ЗОШ №1 в м. Узин по вул. Я. Мудрого, 11-А, побачили на столі мобільний телефон марки «Хіаоті Мі 8 Lite» синього кольору, належний ОСОБА_9 , який перебував у користуванні її сина ОСОБА_10 .

Після цього у неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння даним телефоном.

Так, неповнолітній ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, забрали вищевказаний мобільний телефон та розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 6434 грн.

Досудовим слідством дії неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про примирення, укладену 03 квітня 2020 р. у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_9 - з одного боку та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та захисника: адвоката ОСОБА_4 - з іншого боку, яку просили затвердити.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди сторони за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням, вимог ст.69 КК України, призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.185 ч.2 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 підтримав угоду.

Також у даній угоді роз`яснені потерпілій та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, підстави для застосування судом ст.69 КК України (ряд пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, позитивна характеристика за місцем проживання та навчання, обвинувачений є неповнолітнім, вчинення злочину вперше) в провадженні наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вищевказана укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про примирення, укладену 03 квітня 2020 р. у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_9 - з одного боку та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 та захисника: адвоката ОСОБА_4 - з іншого боку, яку просили затвердити.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди сторони за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 із застосуванням, вимог ст.69 КК України, призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.185 ч.2 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 підтримала угоду.

Також у даній угоді роз`яснені потерпілій та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, підстави для застосування судом ст.69 КК України (ряд пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, позитивна характеристика за місцем проживання та навчання, обвинувачений є неповнолітнім, вчинення злочину вперше) в провадженні наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вищевказана укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоди про примирення від 03 квітня 2020 року, укладені у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003672 від 04.12.2019 р. - затвердити.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1