Провадження №1-кс/369/4338/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчої групи СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території села Софіївська Борщагівка, Києво Святошинського району Київської області вздовж вул. Київська поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0063 невстановленими особами самовільно зайнята земельна ділянка комунальної власності орієнтовною площею 0,1275 га, яка не відведена для цієї мети без отримання відповідної документації (містобудівні умови та обмеження), розроблення у встановленому законом порядку проектної документації чим порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Земельного кодексу України.

04.06.2019 допитано в якості свідка інспектора благоустрою Софіївсько Борщагівкої сільської ради, КП «Благоустрій Софіївської Борщагівки», який повідомив, що в кінці квітня 2019 року, в результаті контролю по благоустрою населеного пункту с. Софіївської Борщагівки, Київської області виявлено порушення правил благоустрою, а саме: самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності де здійснюється неналежним чином, всупереч установленому порядку господарська діяльність, а саме складання, роздрібна реалізація деревини та матеріалів з деревини, за адресою Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, поряд з АЗС «КЛО».

04.06.2019 допитано в якості свідка керівника громадського формування Софіївсько Борщагівкої сільської ради, який повідомив, що в квітні 2019 року в рамках населеного пункту с. Софіївської Борщагівки, Київської області, а саме по вул. Київська, поряд з АЗС «КЛО» виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності без наявності відповідних дозвільних документів, де здійснюється господарська діяльність, а саме складання, роздрібна реалізація деревини та матеріалів з деревини.

У матеріалах кримінального провадження наявна вимога сільського голови Софіївсько Борщагівської сільської ради Києво Святошинського району Київської області від 14.06.2019 щодо звільнення раніше зазначеної земельної ділянки та приведення її стану у первинний.

01.11.2019 на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 №369/12985/19 від 04.10.2019 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,1275, яка знаходиться поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0063 в ході якого було виявлено та вилучено:

Брус довжиною 4,5 м, товщиною 120х120 мм в кількості 68 шт.;

Брус довжиною 6 м, товщиною 120х120 мм в кількості 14 шт.;

Брус довжиною 6 м, товщиною 100х100 мм в кількості 17 шт.;

Дошки (шильовка) товщиною 20х100 мм, довжиною 6 м в кількості приблизно 8 м3 (кубічних);

Брус довжиною 4м, товщиною 100х120 мм в кількості 6 шт.

Слідчий до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя, дійшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1