ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2148/19 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 614/1229/19 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 18.11.2019 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 20.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 18.11.2019 у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000199 відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 18.11.2019 скасувати; постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000199.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не повністю були з`ясовані усі обставини справи, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду справи.
Зокрема, слідчий не витребувала необхідних документів, які б підтверджували правомірність користування Борівський КПТМ земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку. Крім цього, слідчий не виконала ряд інших слідчих дій по кримінальному провадженню, про які він зазначав у скарзі, яку подав до Борівського суду, але суд при розгляду його скарги не звернув на це уваги і не зобов`язав слідчого встановити істину по справі.
ОСОБА_6 звертав увагу на те, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 028343, він є власником земельної ділянки, через яку прокладена теплова магістраль, та він постійно сплачує необхідні земельні податки. В оскаржуваній ухвалі не наведено, яке відношення до його земельної ділянки має Борівське КПТМ, немає ніяких документів у матеріалах кримінальної справи, оскільки досудове слідство не проводилось.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000199 від 20.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого містить обґрунтовані висновки щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке повністю ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону та відповідають встановленим під час досудового розслідування обставинам, з яких дійсно вбачається відсутність об`єктивної сторони складу злочину кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України у вигляді самовільного будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому, слідчий суддя встановив, що право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 набув у 2000 році, а будівництво теплової мережі тривало з кінця 70-х до середини 80-х років. На момент отримання заявником державного акту на право власності на земельну ділянку, через неї вже проходила теплотраса та була розташована теплова камера № 3, в які зроблено відгалуження для опалення редакції газети «Трудова слава» та його будинку. Також встановлено, що теплотраса, яка проходить через будинок АДРЕСА_1 знаходиться в охоронній зоні. Борівським КПТМ не заперечувало проти укладання договору сервітуту з ініціативи ОСОБА_6 і на його користь на безплатній основі, з подальшою реєстрацією його відповідно до вимог чинного законодавства.

З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Нормами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесено 20.08.2019 за частиною 3 статті 197-1 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 про те, що Борівське КПТМ та ТОВ «Прайд-Енерго» самовільно зайняли частину приватизованої земельної ділянки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , чим завдають власнику ділянки матеріальних збитків.
Частиною 3 статті 197-1 КК України передбачено відповідальність за самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною першою цієї статті передбачено відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Органом досудового розслідування, в межах даного кримінального провадження, було встановлено, що відповідно до рішення виконкому Ізюмської районної Ради депутатів трудящих Харківської області №521 від 22.09.1966 «Про надання дозволу під забудову житлового будинку ОСОБА_8 » надано дозвіл на право будівництва на присадибній ділянці розміром 0,15 м кв. в АДРЕСА_2 . Будівництво дозволялось за типовим проектом №994-ІІІК, площа забудови складала 60,20 м кв., житлова площа 38,12 м кв. Будівельна квадратура 163,7 м кв. Після смерті ОСОБА_8 дана земельна ділянка перейшла у користування ОСОБА_9 .
Рішенням виконавчого комітету Борівської районної ради народних депутатів Харківської області №74 від 03.02.1981 «Про виділення земельної ділянки під будівництво котельної колгоспу ім. Леніна в смт Борова», у пункті «б» цього рішення зазначено, що для виділення земельної ділянки площею 0,36 га під будівництво котельної колгоспу ім. Леніна у смт Борова у квартирі АДРЕСА_3 за рахунок земель: а саме, за рахунок вилучення, в тому числі, у ОСОБА_9 частини земельної ділянки із присадибної ділянки розміром 0,06 га, залишити у користуванні 0,09 га.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.1995, ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9 будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, належній Борівській сільраді народних депутатів.
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданий 02.03.2000, ОСОБА_6 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.1793 га, яка розташована на території Борівської сільради; землю передано для обслуговування житлового будинку 0.1500 га та ведення особистого селянського господарства 0.0293 га; згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, з вищевказаною земельною ділянкою межують землі Борівської водоканалізаційної дільниці, землі Борівського теплового району, землі Борівського РВМВС, землі Борівської сільради.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 набув право володіння на зазначену земельну ділянку 22.12.1995, в подальшому у 2000 році набув право власності на неї, а будівництво теплової мережі тривало з кінця 70-х до середини 80-х років. Отже, на момент отримання заявником права на володіння та в подальшому державного акту на право власності на земельну ділянку, через неї вже проходила теплотраса та була розташована теплова камера №3, в які зроблено відгалуження для опалення редакції газети «Трудова слава» та його будинку, у зв`язку з чим погоджується з висновком слідчого СВ Борівського ВП Ізюмського ВП в Харківській області ОСОБА_7 , про відсутність факту вчинення будь-якого кримінального правопорушення у відношенні ОСОБА_6 , оскільки не вбачається ознак самовільного будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, які є елементами диспозиції частини 3 статті 197-1 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 18.11.2019 та постанову слідчого СВ Борівського ВП Ізюмського ВП в Харківській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000199 обґрунтованими і підстав для їх скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 18.11.2019 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: