Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 499/481/20
Номер провадження: 1-кп/511/146/20
23.06.2020 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

потерпілої: ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області в режимі відеоконференції з Державною установою "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
18 червня 2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.
Ухвалою суду від 18 червня 2020 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
В ході досудового розслідування, обвинуваченій ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 20.07.2020 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.
Потерпіла ОСОБА_9 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_6 просила обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вона інкримінованого злочину не вчиняла, має постійне місце проживання, хворіє та не має наміру ухилятися від суду. Захисник ОСОБА_7 підтримав думку обвинуваченої, просив повернути клопотання прокурору без задоволення та обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Наголосив на тому, що у сторони обвинувачення відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_6 по ч.1 ст.115 КК України.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої, захисника, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно пункту четвертого частини другої статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В судовому засіданні прокурором було доведено, що ризики які були встановлені на досудовому слідстві не зменшились, та застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.
Сторона захисту не довела зменшення ризиків, встановлених на досудовому слідстві, тому підстав для обрання до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд не вбачає.
Крім того, суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 315, 392 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 21.08.2020 року (включно).
Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання.
Відповідно до частини 5 статті 196 КПК України, копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається обвинуваченому негайно після її оголошення.

Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.
На підставі викладеного, дана ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3