ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінської районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2019 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янське, Дніпропетровської області, не заміжньої, із вищою освітою, працюючої заступником директора комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України по кримінальному провадженні № 000065,
за участю:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваної ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 години 50 хвилин 07 лютого 2020 року.
Визначено заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає - ?115 260? грн.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що на даний час є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України. Підставами для цього є: заява ОСОБА_10 від 13.11.2019 року про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.11.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.11.2019 року; протокол повторного допиту свідка ОСОБА_10 від 03.12.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.12.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.12.2019 року; протокол огляду речей і документів від 12.12.2019 року; протокол обшуку від 12.12.2019 року, та іншими доказами у їх сукупності.
Вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України, зокрема ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення підозрюваною від кримінальної відповідальності, вчинення інших злочинів у сфері службової діяльності, та ризик позапроцесуального впливу на свідків по кримінальному провадженню, з метою зміни ними показів, задля уникнення нею від кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину та повністю запобігти спробам підозрюваної впливати на свідків по кримінальному провадженню, в тому числі і дистанційно.
Захисник не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу змінити в частині обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Посилається на те, що слідчий та прокурор не змогли довести обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 3692 КК України, оскільки на його думку підозра ґрунтується лише на одних показаннях свідка ОСОБА_10 , який є і заявником і учасником описаних подій. Вказує, що підозрювана не отримувала особисто будь-яких коштів від ОСОБА_10 , не під час обшуку, ні під час затримання, грошових коштів у неї не знайдено, а також не знайдено будь-яких доказів того, що підозрювана має якесь відношення до даних грошових коштів.
Вказує на те, що слідчий суддя не звернув увагу на доводи захисника про невірну кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 3962 КК України, хоча слідчий в своєму повідомленні про підозру не обгрунтував факт вимагання неправомірної вигоди, не зазначив обставини схиляння шляхом відкритих погроз або створення реальних умов, що не залишають особі вибору як лише дати таку неправомірну вигоду.
Вважає, що слідчий та прокурора не довели обґрунтованих та достатніх підстав для встановлення факту наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Стверджує, що слідчий суддя не обґрунтував, чому більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не можуть забезпечити умови дотримання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Прокурори заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 14 листопада 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.
12 грудня 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 3962 КК України.
13 грудня 2019 року слідчий СВ Дніпровського Вп ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді дане клопотання слідчого було задоволено.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрювана опинившись на волі, може мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі і дистанційно.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрювана та її захисник, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Всі інші доводи захисника фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційної скари захисника колегія не вбачає.
Порушення процесуального закону, які б потягли безумовне скасування судового рішення по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінської районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2019 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4