Ухвала
5 лютого 2020 року

м. Київ
Провадження № 51-554 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 листопада 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002188,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі потерпілі порушують питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до приписів ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Потерпілі у касаційній скарзі, обґрунтовуючи свої доводи щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які на їх думку, допустили суди першої та апеляційної інстанцій, зазначають також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не погоджуючись з оцінкою доказів, що, згідно зі статтями 433, 438 КПК України не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, згідно ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.
На порушення вказаної норми, до касаційної скарги не долучено її додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілих.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3