Справа № 354/1037/19
Провадження № 1-кп/354/11/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого- судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яремче кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.11.2019 року за №0000217 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грабівка, Калуського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю потерпілій ОСОБА_6 за наступних обставин.

Так, 02.11.2019 року приблизно 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходячись по місцю проживання своєї дружини ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діях, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, наніс ОСОБА_6 декілька ударів по тілу та обличчю, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепної-мозкової травми, струс головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки, забій м`яких тканин обличчя у вигляді набряку та синців, синці лівої руки, синець правого плеча, синець передньої поверхні грудної клітки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 231 від 08.11.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Суду пояснив, що дійсно вчинив неправильно, щиро розкаюється, більше такого ніколи не вчинятиме. Шкодує про те, що сталося, попросив вибачення у потерпілої. Просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що все, що зазначено у обвинувальному акті відповідає тому, що відбулось. Обвинувачений попередньо вже допускав подібне, навіть висловлював погрози щодо її життя. Надіється на справедливе покарання судом.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, заслухавши обвинуваченого та його захисника, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Як підтверджуючі та характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом досліджені наступні письмові докази: вимога з УІТ, за даними якої ОСОБА_4 судимостей немає (а.к.п.26 ); копія паспорту обвинуваченого ОСОБА_4 (а.к.п.27 ); довідка КНП Яремчанська ЦМЛ, за даними якої на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений ОСОБА_4 не знаходиться (а.к.п.28-29,31 ); характеристик з місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно яких скарг та претензій з боку сусідів щодо його поведінки не поступало (а.к.п.25,30,36 ), характеристикою на ОСОБА_4 з колишнього місця праці- КНП Яремчанська ЦМЛ, за нами якої ОСОБА_7 проявив себе як дисциплінований працівник, зауважень і дисциплінарних стягнень не мав (а.к.п.33), згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого Пенсійним Фондом України 07.08.2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи (а.к.п.35), виписку з протоколу ЛКК від 20.01.20р. №106 щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 (а.к.п.37), копію із трудової книжки обвинуваченого ОСОБА_4 (а.к.п.38).

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд визнає : визнання вини, щире каятття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо подружжя.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема, що вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілої, яка просила суд призначити покарання в межах закону, як пом`якшуючу обставину суд визнає : визнання вини, щире каятття обвинуваченого у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину, а також суд враховує позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у сумі 1700 грн., та позицію захисника обвинуваченого, який просив суд обрати покарання у виді штрафу у розмірі меншому ніж просив прокурор, оскільки обвинувачений є інвалідом і вже не працює.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, окрім національного законодавства, й рішення Європейського суду з прав людини», яке відповідно до ст. 17 Закону від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року), суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує як принцип співрозмірності конкретних злочинних діянь, вчинених обвинуваченим, так і принцип справедливості, з урахуванням заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій, а також і відомості, що характеризують обвинуваченого.

Враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу саме у сумі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанськи міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1