Справа № 692/57/20
Провадження № 1-м/692/1/20
У Х В А Л А
12 лютого 2020 року смт Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Драбів Черкаської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Єсиплево Заволзького району Івановської області, на даний час відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №3 УФСВП Росії по Іванівській області», зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , не одруженої, не працюючої, засудженої вироком Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111 КК РФ, до покарання у виді 8 років позбавлення волі,-
Міністерство юстиції України звернулось з клопотанням до суду про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно засудженої ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що 18 грудня 2019 року наказом Міністерства юстиції України N 4066/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року (в подальшому Конвенція), та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 16.10.2019 року за N 06-129393/19.
ОСОБА_4 засуджена вироком Кінешемського міського суду Іванівської області від 21.02.2018 з урахуванням змін, внесених постановою того ж суду від 25.09.2018, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111 Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність та відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №3 УФСВП Росії по Іванівській області», кінець відбуття строку покарання 10 жовтня 2024 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України, в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
В разі визначення строку покарання, який підлягатиме відбуванню передачі ОСОБА_4 в Україну, просять врахувати вимоги ч. 1 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженою ОСОБА_4 права бути переданим в Україну, як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України, будучи вчасно та належним чином повідомленим про час, дату, місце розгляду клопотання, не з`явився. За змістом клопотання просив судовий розгляд проводити без участі представника, на підставі ч. 1 ст. 610 КПК України.
Засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №3 УФСВП Росії по Іванівській області», за змістом долученої до клопотання заяви від 05.09.2019 року просить перевести на територію України для подальшого відбування покарання.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та пояснив, що наявні всі підстави для задоволення клопотання Міністерства юстиції України, вказавши на необхідність приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно засудженої ОСОБА_4 .
Суд, розглянувши клопотання з додатками, заслухавши думку прокурора, враховуючи положення вимог ст. 610 КПК України, вважає, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 2 Конвенції, особу, засуджену на території однієї Сторони, може бути передано на територію іншої Сторони, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання. З цією метою засуджена особа може висловити державі винесення вироку або державі виконання вироку своє побажання бути переданою згідно з цією Конвенцією та ч. 1 ст. 9 цієї Конвенції, компетентні органи держави виконання вироку продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положеннями ст. 10 Конвенції, яка передбачає у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку. Відповідно до ст. 11 Конвенції, при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно ст. 606 КПК України, засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
У судовому засіданні встановлено, що Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави стосовно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, яке суд розглядає відповідно до положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовані визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.83, що набрала для України чинності, та норм Кримінального кодексу України.
Згідно вироку Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 111 КК РФ, та призначено їй за здійснення даного злочину покарання у вигляді позбавлення волі на термін 8 років з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму.
Апеляційним рішенням від 21 травня 2018 року вирок Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Постановою Кінешемського міського суду Іванівської області від 25 вересня 2018 року вирок Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року змінено та приведено його у відповідність з Федеральним законом від 03 липня 2018 року №186-ФЗ «Про внесення змін в статтю 72 КК РФ». На основі п. «б» ч. 3.1 ст. 72 КК РФ зарахувати ОСОБА_4 в термін позбавлення волі її тримання під вартою в період з 25 квітня 2017 року по 21 травня 2018 року включно, з розрахунку один день за півтора дня відбування покарання у виправній колонії загального режиму.
Вище зазначений вирок набрав законної сили 21 травня 2018 року.
Як вбачається із змісту заяви від 05 вересня 2019 року, засуджена ОСОБА_4 просить перевести її для подальшого відбуття покарання в Україну.
Заява засудженої ОСОБА_4 стала підставою щодо звернення Міністерства юстиції України з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно довідки Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 11 березня 2019 року N 6.5-2532/6-19, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України.
Згідно довідки "Федеральное Казенное Учреждение Исправительная Колония ИК-3 УФСИН России по Ивановской области" від 24 липня 2019 року, засуджена ОСОБА_4 засуджена 21.02.2018 року Кінешемським міським судом Іванівської області за ч. 4 ст. 111 КК РФ. Постановою Кінешемського міського суду Іванівської області від 25.09.2018 року зараховано з 25.04.2017 по 21.05.2018 з розрахунку один день тримання під вартою за півтора дня в ВК загального режиму (196 днів). Термін: 8 років позбавлення волі; початок терміну: 25 квітня 2017 року; кінець терміну 10 жовтня 2024 року. Станом на 24 липня 2019 року відбула календарного терміну 2 роки 2 місяці 3 дня; невідбутий термін покарання: 5 років 2 місяці 16 днів.
Відповідно до довідки «филиала «Медицинская часть №2» ФКУЗ МСЧ-37 ФСИН России від 26.06.2019 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку не знаходиться, сиан здоров`я задовільний. Етапувати може разом із здоровими без супроводження медичного працівника.
Згідно характеристики від 27 червня 2019 року, засуджена ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Відповідно до довідки від 24.07.2019 року ОСОБА_4 за вироком Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року має позов на суму 1819,50 рублів, які утримано з заробітної плати.
Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України суд враховує наступні положення законодавства України.
Відповідно до ч 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Так, дії ОСОБА_4 за вироком Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року кваліфіковані за ч. 4 ст. 111 КК РФ, як умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечної для життя людини, що спричинило з необережності смерть потерпілого.
Санкцією зазначеної статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з обмеженням волі на термін до двох років чи без такого.
За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
При вирішенні питання приведення вироку РФ у відповідність із законодавством України, суд враховує приписи ч. 3 та ч. 4 ст. 610 КПК України, згідно яких, під час розгляду клопотання суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, що повністю узгоджується з положеннями, наведеними ч. 1 ст. 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, згідно яких, при заміні вироку не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
З вище наведеного вбачається, що ОСОБА_4 слід вважати засудженою за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018 (справа №663/537/17), якщо особа скоїла злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК в попередній редакції.
Відповідно до положень абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України, зі змінами, що діяли в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, в строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 25.04.2017 року до 21.05.2018 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов засудженою ОСОБА_4 відшкодовано в повному обсязі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , відповідно до вироку Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 25 квітня 2017 року.
Питання речових доказів вирішено при постановленні вироку.
Суд, враховуючи наведене, вважає, що призначене засудженій ОСОБА_4 за вироком Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року покарання за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими Кримінального Кодексу України за вчинення аналогічних винних діянь, засуджена згідна на її передачу до України для подальшого відбуття покарання, приходить до висновку, що є достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.
Керуючись ст. ст. 602, 603, 606, 609, 610 КПК України, ст. ст. 2, 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, суд,-
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.
Привести вирок Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року стосовно громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111 КК РФ, до покарання у виді 8 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , відповідно до вироку Кінешемського міського суду Іванівської області від 21 лютого 2018 року при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 25 квітня 2017 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 25.04.2017 року до 21.05.2018 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали направити Міністерству юстиції України, для відому.
Ухвала може бути оскаржена учасниками провадження до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя

Повний текст ухвали оголошено 14.02.2020 року.