Справа № 446/1651/19
ВИРОК
06.12.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Печихвости Кам"янка-Бузького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого.
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 згідно рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року зобов"язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 для утримання їх неповнолітніх дітей: дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2014 і до їх повноліття. Постановою державного виконавця виданого відділом ДВС Кам"янка-Бузького районного управління юстиції 24 лютого 2015 року за вищевказаним виконавчим листом Кам"янка-Бузького районного суду відкрите виконавче провадження №46654754. Однак ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з порядком сплати аліментів та попередженим про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від свого батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 та неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , в користь ОСОБА_5 , без вагомих на це причин не сплачував, на неодноразові виклики та попередження державного виконавця про обов"язковість сплати аліментів не реагував. Внаслідок злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів в період часу з лютого 2014 року по 01 серпня 2019 року утворилася заборгованість перед ОСОБА_5 на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в розмірі 128101 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що ухилявся від батьківського обов`язку утримувати неповнолітніх дітей через те, що його звільнили з місця праці і в нього не було змоги, через відсутність коштів сплачувати аліменти, щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначила, що заборгованість зі сплати аліментів їй не погашена, а щодо міри покарання ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.02.2015р., коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання скарг на нього не надходило, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді 1 року обмеження волі, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання і звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку на 1 рік, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді одного року обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1