Справа № 308/1136/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 23.01.2019 року між прокурором та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючим, не одруженим, раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2020 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

30.01.2019 року, о 12 годині 09 хвилин, ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2019 року, який набрав законної сили), шляхом пошкодження дверей будинку АДРЕСА_2 , проникли в середину вищевказаного будинку, звідки викрали належні потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ізольований мідний кабель з маркувальним позначенням червоного кольору «ПВС 2x2,5 *світязь*», довжиною 50 метрів (1 (одного) погонний метр вказаного кабелю становить 15,97 гривень) вартість якого, відповідно до висновку експерта № 11/116 від 08.02.2019 року становить 798 гривень 50 копійок та ізольований мідний кабель з маркувальним позначенням сірого кольору «ШВВП 2x2,5 *світязь*», довжиною 30 метрів, (1 (одного) погонний метр даного кабелю становить 16 гривень 20 копійок) вартість якого, відповідно до висновку експерта № 11/116 від 08.02.2019 становить 486 гривень 00 копійок, та заволодівши викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 1 284 гривень 00 копійок.
01.06.2020 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000222 прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за письмовою згодою у відповідності до вимог ч.4 ст.469 КПК України потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, кається у вчиненому.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, у вигляді 5 років і 2 місяців позбавлення волі.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості укладену між її підзахисним та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак його неявка, відповідно до вимог ч.2 ст. 474 КПК України, не є перешкодою для розгляду угоди про винуватість.

Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження заяви ОСОБА_7 , останній відповідно до положень ч.4 ст. 469 КК України, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України кваліфікуючими ознаками якого є - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло, інше приміщення.

Даний злочин відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - беззастережне визнання вини, активне сприяння до розкриття злочину.

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Що стосується узгодженого сторонами покарання, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 17.02.2020 року вироком Ужгородського міськрайонного суду за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 винен у скоєні злочину, який вчинений ним до постановлення вироку Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2020 року, то суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами передбаченими ч.4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі складають 858 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394,395,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.06.2020 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000222 прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання даного покарання з покаранням призначеним за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2020 року, призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 16.08.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при МВС України в Закарпатській області процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 858 грн.

Речові докази по справі вважати повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1