Справа № 442/23/20
Провадження № 1-в/442/17/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокового звільнення,

встановив:
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_5 про умовно дострокового звільнення.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задоволити.

Прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.
Представник ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» щодо задоволення даної заяви заперечила, вважаючи ОСОБА_5 таким, що не став на шлях виправлення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 17.10.2017 Петропавлівським районним судом Дніпровської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.03.2016 по 20.06.2017 у розрахунку один день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.01.2018 вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Початок терміну 09.03.2016, кінець терміну 24.04.2021.

Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкі злочини, за які йому було призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, на даний час фактично відбув більше двох третин строку покарання.
Разом з цим, як зазначено в п.2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Як вбачається з представленої суду характеристики, затвердженої начальником державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» від 13.01.2020 ОСОБА_5 з 03.03.2016 перебував у СІЗО м.Дніпропетровська, за час перебування допускав порушення режимних вимог, з 25.05.2018 по 13.12.2018 відбував покарання в Біленківській виправній колонії Запорізької області. За час відбування покарання допускав порушення режимних вимог за що 18 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. З 13.12.2018 перебував у СІЗО м.Дніпропетровська характеризувався наступним чином: допускав порушення режимних вимог за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дане порушення виразились у нанесенні собі членоушкодження. З 25.12.2018 перебував в ЛУВП -19, де допускав порушення режимних вимог, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. З 10.01.2019 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40». За час відбування покарання характеризується позитивно: допускав порушення режимних вимог, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Вказане порушення пов`язане зі зберіганням заборонених предметів. Однак, після проведення виховної профілактично роботи ОСОБА_5 змінив свою поведінку в кращу сторону, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Адміністрацією установи тричі заохочувався. Працевлаштований у виробничій майстерні установи. До роботи ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначення. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має остатній рівень навичок для їх виконання. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно. Дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Приймає особисту участь в організації та проведенні виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», систематично відвідує спортзал установи, приймає участь у футбольних та інших спортивних турнірах, чим реалізовує дану програму. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, вважає свій освітній рівень достатнім. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу колективу засуджених. Є членом самодіяльної фізкультурно-спортивної секції. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки, передачі, бандролі. Вину у скоєному визнає частково. В ході проведених бесід встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 виражене негативне ставлення до вчиненого ним злочину, визнання провини та щирого розкаювання. На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Крім цього, суд виходить з того, що відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як зазначено вище, відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Під час розгляду даного клопотання, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 , перебуваючи в місцях позбавлення волі довів своє виправлення, оскільки протягом останнього часу поведінка засудженого змінилась в кращу сторону, адміністрацією установи він тричі заохочувався, що свідчить про процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
З огляду на наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , якого засуджено за тяжкий злочин, те, що він відбув більше 2/3 строку призначеного покарання, його ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, суд вважає, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання слід задоволити.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, -

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокового звільнення - задоволити.
Звільнити умовно достроково засудженого ОСОБА_5 на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 22 дні.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.
Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2020.

Суддя ОСОБА_1