Справа № 522/6602/20
Провадження по справі №1-кс/522/8763/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 11.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 09.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2020 до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення, про те, що 11.04.2020 приблизно об 15 годині 00 хвилин на вулиці Фонтанська дорога в м. Одесі навпроти будинку № 55, невстановлені особи грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме: здійснили постріли з предмету схожого на пістолет.

03.06.2020 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 17, проведено обшук автомобілю марки «Toyota Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , win НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , в ході якого виявлено ключі від зазначеного автомобілю марки «Toyota Camry»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .

Вказане майно, а саме: автомобіль марки «Toyota Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , win НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , ключі від вищевказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 вилучені.

Враховуючи те, що автомобіль марки «Toyota Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , win НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , ключі від вищевказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , мають значення речових доказів, та можуть бути використаний в доказуванні по даному кримінальному провадженню, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту.

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий в судовому засідані вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Адвокат ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання просив відмовити в накладені арешту.

Заслухавши думку слідчого, адвоката ОСОБА_4 , вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клпотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського Вп в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 11.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до матеріалів доданих до клопотання, ОСОБА_6 , якому належить вказаний автомобіль не повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження якого слідчий просить накласти арешт.

Крім того, відповідно до санкції ст. 296 ч. 4 КК України не передбачається вид покарання як конфіскація майна.

Також, відповідно до матеріалів клопотання, відсутня постанова слідчого, про визнання речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню автомобіля марки «Toyota Camry», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , win НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ключі від вищевказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Слідчий в своєму клопотанні обмежився лише цитуванням норм КПК, без зазначення того, яким чином вказані положення КПК України стосуються вилучених під час обшуку речей та документів.

Проте, будь-яких інших підстав щодо необхідності накладення арешту на зазначене майно, слідчим в клопотанні не вказано.

Слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, оскільки слідчим не вмотивовано належним чином необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, його мету та значення вказаних в клопотанні предметів та документів для органу досудового розслідування, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути особам, у яких було вилучене зазначений автомобіль.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

22.06.2020