Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/3597/18
Провадження № 1-кп/490/292/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Іванівка Одеської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є розлученим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконує будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 22 липня 2015 року ОСОБА_4 проходив військову службу за мобілізацією на особливий період у військовому званні "матрос".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 серпня 2015 року № 153 він був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону вказаної військової частини.

Проте, 26 грудня 2015 року о 08 годині 00 хвилин він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби до 10 квітня 2018 року без поважних причин.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він зазначив, що не з`явився до військової частини через сімейні обставини, зі спливом часу почав побоюватись повертатись через острах бути притягнутим до відповідальності.
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 26 грудня 2015 року по 10 квітня 2018 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

4. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує його щире каяття.

5. Поруч із цим, суд позбавлений можливості врахувати факт перебування обвинуваченого в зоні проведення Антитерористичної операції, як обставину, що пом`якшує його покарання, з огляду на таке.
В цьому випадку обвинувачений був відсутній за місцем служби протягом більш, ніж двох років, до військової частини був доставлений правоохоронними органами.
Таке доводить, що попри те, що обвинувачений брав участь у проведенні антитерористичної операції, по суті від виконання військового обов`язку він ухилився.

6. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

7. ОСОБА_4 був вчинений злочин, який відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є тяжким.

8. На обліках в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, має родину, міцні соціальні зв`язки, стабільне законне джерело доходу.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - у вигляді 3 років позбавлення волі.

9. При цьому враховуючи наведені вище відомості про його особу, ту обставину, що злочин він вчинив вперше, а також - висновок органу пробації щодо можливості його виправлення без застосування покарання, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

10. В межах цього кримінального провадження раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, але відповідно до ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2019 року він був оголошений у розшук та судом був наданий дозвіл на його затримання; на виконання цієї ухвали він був затриманий.

Наразі прокурор про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого не просить.

При цьому судом ухвалюється про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на таке підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу суд не вбачає, в зв`язку із чим його слід звільнити з-під варти з зали суду.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти з зали суду.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

31.01.2020