Справа № 351/93/20
Провадження № 1-кп/351/56/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000289 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

обвинуваченого за ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Зокрема, 30.12.2018 р. приблизно о 22:40 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання яке розташоване по АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні у адресу останньої нецензурних слів, чим завдав їй морального та психологічного болю.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 03.06.2019р. близько 21:30 год. та 10.07.2019р. приблизно о 12:00 год., перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої, приниженні її честі та гідності, чим завдав їй морального та психологічного болю.
Окрім цього, 18.11.2019р. близько 18:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , прийшовши до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою АДРЕСА_2 , де працює потерпіла продавцем, вчинив з останньою конфлікт, в ході якого шарпав її за верхній одяг, частково порвавши його, ображав та висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, чим завдав ОСОБА_5 морального та психологічного болю.
Систематичні умисні протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 спрямовані на вчинення фізичного та психологічного насильства, спричинили потерпілій ОСОБА_5 моральні страждання та біль.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав, зазначив, що в ході суперечок вдома, неодноразово ображав потерпілу нецензурними словами. Щодо ситуації, коли шарпав потерпілу за одяг в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », то це тому, що остання виганяла його з магазину.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що обвинувачений ОСОБА_4 являється її чоловіком, на даний час між ними проходить процес розірвання шлюбу. Вказала, що обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння неодноразово ображав її нецензурними словами чим завдав морального та психологічного болю. Зазначила, що в листопаді 2019року обвинувачений прийшов до неї в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де вона працює продавцем, почав ображати її нецензурними словами та шарпати за одяг. Просила обвинуваченого суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, якою є ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому.

Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання скарг та нарікань з боку сусідів не надходило, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення його можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру вчиненого ним кримінального правопорушення, його спосіб життя, історію правопорушень, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ст.126-1 КК України у виді громадських робіт.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто пятдесять) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1