Справа №361/1204/19
Провадження №1-кп/359/287/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
17 січня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

за наслідками проведення підготовчого судового засідання з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №00003380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2018 року, що надійшло до суду за підсудністю з Київського апеляційного суду, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою,зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України, -

розглянувши в порядку ст. 314 КПК України заявлені сторонами кримінального провадження клопотання,

в с т а н о в и в :
15.01.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 щодо вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019 продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під варту до 20.01.2020 року.
Указане кримінальне провадження Київським апеляційним судом направлено за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київського області.
17.01.2020 року в підготовчому судовому засіданні прокурор, за відсутності інших підстав, просив призначити судовий розгляд кримінального провадження та здійснювати його у закритому судовому засіданні.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку.
Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та просив суд призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, представник потерпілої підтримала поданий раніше цивільний позов та просила здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисники висловивши свою позицію щодо неможливості розгляду даного кримінального провадження Бориспільським міськрайонним судом Київської області, також заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на відсутність підстав для подальшого його утримання в умовах слідчого ізолятору, і взагалі відсутності будь-яких процесуальних підстав для його розгляду.
В той же час, захисники обвинуваченого заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, а саме на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, оскільки стороною обвинувачення не надаються докази ризику переховування ОСОБА_7 від суду, а також можливість тиску на потерпілу та свідків. Також стороною обвинувачення не вказувалися інші ризики в попередніх клопотаннях, що свідчить про їх відсутність, в клопотанні від 16.01.2020 року вказаний ризик того, що нібито обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 . Проте, дані припущення, які з`явились у даному клопотанні та тільки у прокурора ОСОБА_5 не підтверджені жодними доказами.

В свою чергу, прокурор та представник потерпілої заперечили щодо клопотання захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з викладених ними підстав.
Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Бориспільському міськрайонному суду Київської області, оскільки його підсудність визначена Київським апеляційним судом в порядку ст. 34 КПК України. Спори щодо підсудності не допускаються.
Звернення сторони захисту до Київського апеляційного суду з клопотанням про визначення підсудності кримінального провадження іншому суду в порядку ст. 34 КПК України, та не завершення розгляду такого клопотання, на думку суду, не перешкоджає проведенню підготовчого провадження та вирішення відповідних питань, пов`язаних з цим, оскільки таке клопотання може бути розглянуто до початку судового розгляду.
Так, склад суду обраний у відповідності до вимог ст.ст. 31, 35 КПК України та є повноважним.
Судом здійснено передбачені КПК України, визначені ст.ст. 314, 315 КПК України, заходи щодо проведення підготовчого судового провадження.
З цього приводу підстав для повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження згідно вимог ст. 284 КПК України, судом не встановлено. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином є всі підстави для призначення судового розгляду в даному кримінальному провадженні, та його колегіального розгляду.
Суд вважає, що наявні також процесуальні підстави і для розгляд заявлених сторонами клопотань про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зміну запобіжного заходу на більш м`який відносно обвинуваченого.
Відповідні клопотання подані сторонами, копії яких вручені в тому числі і обвинуваченому на початку підготовчого судового засідання.

Зміст клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, на думку суду, відповідає вимогам ст.ст. 184, 186, 199, 314 КПК України.

При цьому, суд враховує, що відповідне клопотання прокурором заявлялось під час розгляду питання про визначення підсудності даного кримінального провадження, що мало місце 14.01.2020 року, тобто завчасно до 20.01.2020 року, тобто за п`ять днів до дати закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . В той же час, згідно вимог КПК України, суд апеляційної інстанції при вирішенні підсудності провадження не мав можливості розглянути відповідне клопотання прокурора.

В свою чергу, прокурор 16.01.2020 року підготував нове клопотання адресоване до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, та подав його в судовому засіданні 17.01.2020 року. Таким чином, з урахуванням дати визначення підсудності кримінального провадження, надходження останнього до суду, визначення часу проведення підготовчого судового засідання, суд вважає, що таке клопотання не було подано до суду з поважних причин, які викликані саме визначенням підсудності кримінального провадження.

Щодо вимог про продовження дії запобіжного заходу, що на думку захисту не узгоджується з вимогами ст. 314 КПК України, щодо обрання чи зміни останнього, суд звертає увагу на те, що обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 діяв під час судового провадження в Броварському міськрайонному суді Київської області та продовжувався, в тому числі, останній раз, згідно ухвали суду від 22.11.2019 року.

З цього приводу, звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, суд вважає таким, що відповідає наведеним вище вимогам КПК України.

Щодо мотивів клопотань та розгляду їх по суті, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Судом встановлено, що запобіжний захід тримання під вартою обраний обвинуваченому ОСОБА_7 закінчується 20.01.2020 року, а завершити розгляд справи до указаної дати неможливо, оскільки підготовче провадження призначено на 17.01.2020 року, який є останнім робочим днем тижня.
Розгляд відповідних клопотань під час судового провадження здійснюється у відповідност ідо вимог Глави 18 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я його дружини, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину за ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, такий запобіжний захід продовжувався і під час судового розгляду.
Суд також враховує той факт, що здійснюється підготовче провадження у справі, а потерпіла та свідки обвинувачення новим складом суду не допитані, що свідчить про можливий ризик тиску на останніх з боку обвинуваченого при перебуванні його на іншому більш м`якому запобіжному заході.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинувачених, наявність постійного місця роботи або навчання, їх репутацію, наявність судимостей та інше.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених сторонами, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступінь ризиків, які були встановлені раніше судом, не змінилися.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку суду, сприятиме уникненню ним явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 на даній стадії судового провадження може призвести до ухилення останнього від суду, перешкоджання ним судовому розгляду, дослідження поданих сторонами доказів. Крім того, на думку суду, є ймовірність тиску останнього на потерпілу та свідків сторони обвинувачення.
Також суд враховує, що на даний час відсутні належні докази наявності міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, ніж тримання під вартою, на даній стадії судового провадження, на думку суду, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.
Таким чином, у суду відсутні достатні доводи та докази для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, в тому числі і пов`язаними з тиском на потерпілу та свідків обвинувачення.
Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачуваному ОСОБА_7 належить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, - тобто до 24.00 год. 16.03.2020 року.

Під час підготовчого судового засідання в даній справі не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Клопотань про виклик певних осіб або витребування будь-яких доказів та речей від учасників судового провадження не надійшло.

З урахуванням наведеного є всі підстави для призначення судового розгляду в кримінальному провадженні.

В той же час, суд на даний час, не вбачає наявності достатніх підстав для проведення закритого судового розгляду, оскільки у відповідності до ст. 24 КПК України, рішення суду про закритий судовий розгляд є правом, а не обов`язком, в тому числі і в разі розгляду справ про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Крім того, суд має прав прийняти таке рішення на будь-якій стадії судового розгляду та проводити судові засідання в закритому режимі зважаючи на клопотання сторін провадження та досліджувані судом обставини.

Також 10.04.2019 року потерпілою подано до матеріалів кримінального провадження для спільного розгляду позовну заяву до ОСОБА_7 , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та враховуючи положення ст.ст. 28, 61, 62, 128 КПК України, суд прийшов до висновку, що заява потерпілої підлягає задоволенню, оскільки цивільний позов подано до початку судового розгляду у кримінальному провадженні.

Також суд вважає за необхідним надати доручення органу пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 скласти відносно останнього досудову доповідь, оскільки на цьому наполягала сторона захисту, і дані, що повинні міститись у такій доповіді можуть мати значення при завершенні судового розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 115, 128, 170-174, 176-197, 199, 202, 291, 303, 314, 315 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Закінчити підготовче провадження.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні №00003380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні в складі колегії суддів, за участю обвинуваченого, його захисників, прокурора, потерпілої та її представників.

Надати доручення органу пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 скласти відносно останнього досудову доповідь.

У задоволенні клопотання захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового арешту, - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 від 16.01.2020 року про продовження дії запобіжного заходу, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить до 24.00 год. 16.03.2020 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 від 10.04.2019 року прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням №00003380 під час судового розгляду.

Визнати потерпілу ОСОБА_12 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 цивільним відповідачем, надавши копію позовної заяви (за необхідності).

Визнати адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_13 представниками цивільного позивача, а адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , представниками цивільного відповідача.

Ухвала суду в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошено повний текст ухвали суду 23.01.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3