Справа №459/2714/19
Провадження № 1-кп/459/223/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0001052, в якому ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Сілець, Сокальського району, Львівської області, працює, неодружений, батько двох малолітніх дітей, без судимості, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який постановами Червоноградського міського суду Львівської області, що набрали законної сили від: 20.06.2019 року, 27.06.2019 року, 25.07.2019 року, був притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , приблизно о 13 год.12.09.2019 року у квартирі АДРЕСА_1 , умисно, з мотиву ревнощів нецензурно висловлювався до ОСОБА_6 , наніс їй декілька ударів по голові, чим вчинив фізичне та психологічне насильство, що призводить до фізичних та психологічних страждань останньої, вчинені систематично, тобто вчинив домашнє насильство.
У судовому засіданні обвинувачений заперечив протиправність своїх дій стосовно потерпілої 12.09.2019 року та пояснив, що цього дня, на попереднє прохання потерпілої його колишньої дружини, він привіз синові лобзик. З потерпілою він зустрівся біля під`їзду будинку, у якому вона живе. Остання запропонувала йому зайти у квартиру. У них була розмова з приводу того, що потерпіла має інших чоловіків і неналежно виховує дітей. У квартирі вони перебували близько трьох годин. Потерпіла з квартири його не виганяла. До потерпілої зателефонував її новий чоловік, після розмови з яким вона стала кричати, накинулась на нього, він її стримував. Потерпіла викликала працівників поліції й ті склали відносно нього припис. Після розірвання шлюбу він та потерпіла разом проживали до 12.07.2019 року. Просив його виправдати, оскільки своїми діями він намагався зберегти сім`ю.

Незважаючи на заперечення обвинуваченого, вчинення ним злочину підтверджується такими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. 12.09.2019 року, в обідній час, обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння на її попереднє прохання приніс сину інструмент. Вони увійшли до неї у квартиру, де він запропонував налагодити стосунки та проживати однією сім`єю. Вона йому відмовила, на що він став ображати її нецензурними словами, штовхав її, взяв за шию та притиснув до підлоги. Їй вдалося втекти у спальню, де обвинувачений наніс їй 2-3 удари по голові та продовжував ображати. Вона закрилася у ванній кімнаті та викликала поліцію, а обвинувачений залишався у квартирі та продовжував лаятись. Його дії були припинені, коли приїхали працівники поліції. Обвинувачений продовжує телефонувати до неї та ображати її, також він телефонує до дітей та ображає її перед дітьми.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що є знайомою потерпілої. 12.09.2019 року вона зайшла у під`їзд, де проживає потерпіла, та почула крики з квартири. Обвинувачений викрикував нецензурними словами. Двері були відчинені, вона заглянула та побачила, що обвинувачений у коридорі квартири притиснув потерпілу до стіни. Вона перелякалася та пішла поверхом вище до ОСОБА_8 та розповіла їй про все. Вона чула, як обвинувачений по телефону погрожував потерпілій.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що з потерпілою вони живуть в одному під`їзді. Вона домовилась про зустріч з ОСОБА_7 у своїй квартирі. Коли остання прийшла, вона була перелякана та розповіла, що обвинувачений штовхав потерпілу. Коли вони вийшли на балкон, то побачили, що приїхали працівники поліції. Про подію їй відомо зі слів ОСОБА_7 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що є сусідкою потерпілої. Восени 2019 року вона бачила у потерпілої синець на обличчі, потерпіла розповідала їй, що за день до того її побив обвинувачений. Близько трьох років між потерпілою та обвинуваченим були постійні сварки, які вона чула через стіну. Потерпіла заплакана приходила до неї з дітьми та просила залишитися, поки обвинувачений засне.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він є працівником поліції. Восени 2019 року він двічі виїжджав на виклики потерпілої за місцем її проживання. Остання повідомляла, що обвинувачений систематично здійснює домашнє насильство, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поводиться агресивно. Прибувши на виклик, потерпіла плакала, обвинувачений вживав нецензурну лексику. Працівники поліції виводили обвинуваченого з квартири.

Протоколом слідчого експерименту від 20.09.2019 року з оглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, згідно з яким потерпілою ОСОБА_6 було відтворено на місці події обставини психологічного та фізичного насильства з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , що мали місце 12.09.2019 року.

Протоколом слідчого експерименту від 20.09.2019 року з оглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, відповідно до якого свідком ОСОБА_7 було відтворено обставини психологічного та фізичного насильства відносно потерпілої з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , що мали місце 12.09.2019 року.

Заявою ОСОБА_6 від 17.09.2019 року, у якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який 12.09.2019 року, близько 13.00 год., за адресою її проживання в черговий раз вчинив відносно неї домашнє насильство, яке проявилося у фізичних і психологічних діях. Внаслідок чого погіршилося її самопочуття, психологічний та емоційний стан.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.06.2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у тому, що ОСОБА_4 , 11.06.2019 року, о 23.56 год., 15.06.2019 року, о 16.00 год. та о 21.00 год., перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, кричав, погрожував фізичною розправою, чим чинив на неї психологічний тиск.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у тому, що ОСОБА_4 , 12.06.2019 року, о 08.00 год., відносно якого 12.06.2019 року о 01.00 год. винесено терміновий заборонний припис, не виконав заходи термінового заборонного приписа стосовно кривдника, порушивши заборону на вхід за адресою: перебуваючи за адресою проживання: на АДРЕСА_1 .

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 25.07.2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у тому, що ОСОБА_4 , 12.07.2019 року, о 01.30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: виражався нецензурними словами, кричав, погрожував фізичною розправою, чим чинив на неї психологічний тиск.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2017 року, яке набрало законної сили, про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Суд відхиляє заперечення обвинуваченим вчинення ним домашнього насильства стосовно потерпілої 12.09.2019 року, його твердження про напад потерпілої на нього цього дня, оскільки такі спростовуються як окремо взятими, так і у своїй сукупності показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні, даними протоколів слідчих експериментів від 20.09.2019 року за участі цих осіб, які є прямими доказами й будь-яких сумнівів у своїй достовірності з боку суду не викликають. На переконання суду, ці показання дані обвинуваченим з метою уникнення ним відповідальності за скоєне.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.
Тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною середнього віку, неодружений, працює, бере участь в утриманні двох малолітніх дітей, на диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не знаходиться, без судимості.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Беручи до уваги досудову доповідь стосовно ОСОБА_4 , згідно з якою, зокрема, ризик повторного вчинення ним кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середні, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів йому слід призначити мінімальний строк найменш суворого виду покарання, передбаченого санкцією інкримінованої йому статті.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк у сто п`ятдесят годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку учасникам судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1