Справа № 346/509/20
Провадження № 1-в/346/43/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия в режимі відеоконференцзв`язку подання начальника Державної установи "Коломийська виправна колонія № 41" про заміну покарання більш м"яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше судимий. Засудженого: 11 серпня 2016 року Берегівським районним судом за ст.ст. 190 ч. 3, 358 ч. 1, 358 ч.4, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України трьох років трьох місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно- розпорядчими та адміністративно- господарськими функціями строком на два роки.

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 звернулися з поданням, в якому характеризують засудженого ОСОБА_5 позитивно, як такого, що не допускав порушення установленого порядку відбування покарання, дисциплінарних стягнень на нього не накладалося. Залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, оголошено два заохочення. Із засудженими не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий, зв`язок з рідними підтримує шляхом листування та побачень, отримує від них посилки, вину у вчиненому злочині визнає частково, виконавчі листи не поступали, а тому просять замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким, оскільки він відбув призначеного строку покарання.

В судовому засіданні представник адміністрації колонії подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив подання задовольнити та замінити йому покарання на більш м`яке у виді громадських робіт. Проти заміни покарання на більш мя`ке у вигляді обмеження волі заперечив та пояснив, що в нього є дружина, а також батьки пенсійного віку, які потребують догляду, тому йому необхідно відбувати покарання по місцю проживання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти заміни засудженому покарання більш м`яким у виді громадських робіт.

Заслухавши сторони, дослідивши подання та надані докази, суд доходить висновку, що подання слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Матеріали кримінального провадження містять подання начальника Коломийської виправної колонії № 41 від 17 січня 2020 року на зміну покарання більш м`яким ОСОБА_5 .

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Коломийській ВК № 41 згідно вироку Берегівського районного суду від 11.08.2016 року, засуджений за ст.ст. 190 ч. 3, 358 ч. 1, 358 ч.4, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно- розпорядчими та адміністративно- господарськими функціями строком на два роки.

На даний час відбув більше призначеного судом строку покарання.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення, про що суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року ОСОБА_5 виявив бажання працевлаштуватися днювальним та 22 листопада 2018 року призначений на посаду днювального відповідно до наказу № 113.

25 січня 2019 року виявив бажання про залучення до волонтерської групи з профілактики суїцидів серед засуджених

Засуджений режиму утримання та трудової дисципліни не порушує, залучається до робіт по благоустрою установи, до роботи відноситься добросовісно.

З 05.07.2019 року був переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації. Залучається роботи на контрагентському об`єкті "Злак" с. Струпків та СП ТзОВ «Лісова компанія Лаванда», м. Коломия.

Згідно наказу від 15.07.2019 року з 16.07.2029 року призначений на роботу за трудовим договором на посаду робітника для виконання виробничо-господарських робіт. До роботи відноситься добросовісно, оголошено одне заохочення, приймає участь у реалізації ряду програми диференційованого виховного впливу на засуджених "Підготовка до звільнення", сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, позитивно характеризується.

Згідно довідки про заохочення та стягнення у ОСОБА_5 оголошено дві подяки за добросовісне відношення до праці.

Стягнення не накладалися, характеристики позитивні.

З довідки від 09.01.2020 року на засудженого вбачається, що жодних стягнень за виконавчими листами немає.

Згідно вироку Берегівського районного суду від 11.08.2016 року встановлено, що завдані злочином збитки відшкодовано в повному обсязі.

Згідно з довідкою від 09 січня 2020 року засуджений практично здоровий, працездатний.

Проаналізувавши зміст наведених документів, суд дійшов висновку про доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, засуджений одружений, має батьків пенсійного віку.

За таких обставин, при наявності всіх обов`язкових умов, визначених ст. 82 КК України, суд вважає, що можливо замінити невідбуту частину покарання ОСОБА_5 більш м`яким.

Що стосується обрання виду більш м`якого покарання, суд надаючи оцінку позиції засудженого, який просить замінити йому покарання на більш м`яке у вигляді громадських робіт, також враховуючи думку прокурора, який не заперечив проти заміни покарання більш м`яким у виді громадських робіт, доходить наступних висновків.

Законодавцем не встановлено при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким обмеження щодо можливості призначення покарання у розмірі меншому ніж невідбута частина покарання, оскільки ст. 82 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 82 більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного (тобто обраного судом більш м`якого) виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Таким чином строк більш м`якого покарання у виді громадських робіт може бути призначено в максимальному розмірі, установленому ст.. 56 КК України- двісті сорок годин.

Суд вважає, що застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді громадських робіт не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно-дострокового звільнення від відбування покарань не веде до зміни кримінально - правового статусу особи - вона вважається такою, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.

Крім того, відмова у застосуванні до таких засуджених, як ОСОБА_5 (наявність лише позитивних елементів виправлення та перевиховання, та відсутність в повному обсязі негативних чинників), ст. 82 КК України, зокрема, заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке - громадські роботи, буде справляти лише негативний вплив на інших засуджених, так як не буде спонукати засуджених до правослухняної поведінки в місцях позбавлення волі.

Також, при виборі більш м`якого виду покарання суд враховує, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, одружений, а тому заміна покарання більш м`яким, не пов`язаним з ізоляцією від суспільства сприятиме його ресоціалізації та виправленню.

На підставі наведеного та ст.ст. 72, 82 КК України, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Засудженому ОСОБА_5 замінити не відбуту частину призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт по місцю проживання.

В строк відбуття покарання у вигляді громадських робіт зарахувати час перебування під вартою з 13 лютого 2020 року по день звільнення із розрахунку один день знаходження під вартою до восьми годин громадських робіт.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1