"10" березня 2020 р. Справа № 363/2364/17
У Х В А Л А
Іменем України
10 березня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді подання Чемеровецького районного секторну філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницької області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшло подання начальника Чемеровецького районного секторну філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницької області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначає, що 12.06.2019 року надійшов на виконання вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2017 року, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.2 ст.205 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 51 000грн. Вирок набрав законної сили 01.08.2017 року. Отже на підстав частини 1 статті 80 КК України орган пробації просить звільнити засудженого ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судове засідання представник органу пробації, засуджений та прокурор не з`явилися, про день, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином, які про причини неявки суд не повідомили.

Не явка сторін не перешкоджає вирішення подання органу пробації по суті.

Дослідивши матеріали справи за поданням, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до подання Чемеровецького районного секторну філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницької області, підставою для звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно до ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином для вирішення питання про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку обов`язковим є щоб давність виконання вироку не зупинялась та не переривалась.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_3 протягом строків давності виконання вироку нового злочину середньої, тяжкого та особливо тяжкого не вчинив, тобто строк давності виконання вироку не переривався.

Крім того, при ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання що передбачено ст.80 КК України. Ця процесуальна дія не є обов`язковою умовою перебігу строку давності. Тільки навмисне ухилення засудженого від відбування покарання та вчинення нового злочину переривають ці строки.

Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання. При цьому, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Суду не надано будь-яких підтверджуючих документів, що органами пробації проведено будь які дій, щодо розшуку, чи встановлення інформації щодо сплати засудженим ОСОБА_3 штрафу призначеного вироком суду, тобто суду не надано підтвердження того, що засуджений умисно не ухилявся від відбування покарання.

Таким чином, визнаних законодавством обов`язкових підстав для звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, не встановлено, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, ст. 26 КВК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
У задоволенні поданні Чемеровецького районного секторну філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницької області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, призначеного покарання вироком Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2017 року ОСОБА_3 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1