Провадження № 1-кп/760/1018/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006553 від 28.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не судимого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27.06.2019 року приблизно о 14.19 год. водій ОСОБА_6 керуючи засобом підвищеної безпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Chery Tiggo2» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по мокрій чистій ділянці проїзної частини вул. Василенка, зі сторони вул. Дегтярівська у напрямку вул. Машинобудівників в м. Києві, зі швидкістю приблизно 60 км/год, чим грубо порушив вимоги п.п.12.4 Правил дорожнього руху України. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по вул. Василенка, 2, який оснащений відповідною дорожньою розміткою « зебра» 1.14.3 ПДР України і встановленими дорожніми знаками 5.35.1,5.35.2 ПДР України, ОСОБА_6 грубо порушуючи та ігноруючи вимоги п.1.5,2.3/б/,/д/, 12.4 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, продовжуючи рухатись по вищевказаній проїзній частині, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, який обладнаний дорожньою розміткою у вигляді « зебри» п.1.14.3 та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України, не зменшив швидкість, та не зупинився, перед пішохідним переходом, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину з ліва направо відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , по нанесеній розмітці нерегульованого пішохідного переходу, де здійснив наїзд на останнього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 042-1575-2019 від 30.09.2019 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку з формуванням вогнища в лобній долі справа, перелом скуло-орбітального комплексу справа з переходом на задню стінку правої орбіти і лобну кістку справа зі сміщенням уламків, перелом передньої стінки правої гайморової пазухи, забійна рана лобної ділянки, забійна рана потиличної ділянки, скальповані рани лобної праворуч та скронево-тім`яної ділянок, різані рани правої кисті в проекції третього пальця та тильної поверхні кісті, забійні рани лівого надпліччя перелом ліктьової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, закрита травма таза - перелом правої лонної і сідничної кісток зі зміщенням уламків, перелом бокової маси крижа справа, закрита травма правої гомілки - перелом голівки малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелом медіальної лодижки гомілки.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, внаслідок дії гострими предметами, можливо внаслідок дії кромки битого скла, що могла бути при транспортній травмі/ травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом/. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що вони спричинені до 14.19 год. 27.06.2019 року.

Згідно висновку авто технічної експертизи № 12-1/1820 від 26.09.2019 року встановлено, що в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автомобіля» «Chery Tiggo2» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.4,18.1 ПДР України. В діях водія ОСОБА_6 з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв`язку з настанням досліджуваної ДТП. З технічної точки зору, причиною ДТП є невідповідності дій водія автомобіля «Chery Tiggo2» вимогам п. 12.4 ПДР України.

Встановлено, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, а саме:

-п.1.5. ПДР, згідно якого « своїми діями він як учасник дорожнього руху створив небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, спричинив матеріальні збитки»;

- п.2.3 /б/ ПДР « для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни»;

- п.12.4 ПДР» у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Ігнорування дорожньої розмітки 1.14.3 ПДР згідно якої позначають нерегульований пішохідний перехід та інформаційно- вказівних знаків 5.35.1,5.35.2 ПДР України, згідно яких встановлено, що пішохідний перехід ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу, а також порушення ОСОБА_6 п. 1.5,2.3/б/,/д/, 12.4 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді отримання пішоходом ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення,передбачене ч.2 ст.286 КК України.

10.12.2019 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 К9К України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0006553 та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_6 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі пред"явленого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 286 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється кримінальне провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам, або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду на укладення такої угоди, що підтверджено його заявою від 25.11.2019 року, а також позицію потерпілого в судовому засіданні підтвердив його представник - адвокат ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 10.12.2019 року.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів з необережності.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 286 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Під час проведення досудового розслідування були залучені експерти, витрати на проведення експертиз складають 3586,38 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 3586,38 гривень.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України. Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.12.2019 року укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10.12.2019 року покарання у виді позбавлення волі строком на 4/ чотири/ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: транспортний засіб марки « «Chery Tiggo2» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити у розпорядження останнього, DVD-диск «Arita» 8-16 Х 120 min 4.7 GB - залишити в матеріалах кримінального провадження №0006553, оправу окулярів без скла у деформованому стані, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили- залишити у розпорядженні останнього.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 3586,38 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .