н/п 1-кс/953/1945/20
"02" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що наприкінці літа 2018 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, перебуваючи в місті Одеса, ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих спонукань, вступив в попередню змову із своїм знайомим ОСОБА_6 , від якого отримав пропозицію, діяти із ним за попередньою змовою і в групі, систематично вчиняти тяжкі злочини, пов`язані із несанкціонованим втручанням в роботу електронно-обчислювальних машин та автоматизованих систем - віддалених серверів фізичних та юридичних осіб, фактично розташованих в Харківській та інших областях України, а також територіях іноземних країн, з метою подальшої реалізації засобів несанкціонованого доступу до них, в мережі Інтернет, за матеріальну винагороду.
Після чого ОСОБА_5 , переслідуючи мету наживи, за рахунок вчинення тяжких злочинів, не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю, діючи в порушення вимог Закону України «Про захист Інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», що регулює відносини у сфері захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, прийняв пропозицію ОСОБА_6 та виразив свою готовність вчиняти злочини - несанкціоновані втручання в роботу електронно-обчислювальних машин та автоматизованих систем, що призводять до витоку інформації, за попередньою змовою у групі з останнім та під його керівництвом.
27.02.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено майно, що належить останньому та на яке прокурор просить акласти арешт.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав викладених в ньому, а також просила розглянути клопотання без її участі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій заперечував проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна, оскільки вказане майно не може бути доказом в даному кримінальному провадженні, в звязку з тим, що він не причетний до вказаних кримінальних правопорушень. Також в своїй заяві просив розглянути клопотання без його участі.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
27.02.2020 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 27.02.2020 вбачається, що під час огляду вилучених електронних пристроїв інформації, щодо факту закупівлі зламаних серверів у гр-на ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не виявлено.
Таким чином, оскільки всі необхідні слідчі дії з вказаним майном проведені та факту причетності вказаних речей до кримінальних правопорушень під час їх огляду не виявлено, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що було вилучене 27.02.2020 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1