Справа № 367/8165/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1304/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
18 лютого 2020 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника БВК №85 ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.03.2018 року по 13.12.2018 року.
11.10.2019 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2019 рокувідмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 хоча і відбув 2/3 частини строку покарання, однак за досить довгий період не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки із довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_7 за досить довгий період відбування покарання почав працювали лише з червня 2019 року, про що свідчить довідка про доходи від 20.11.2019 року.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2019 року, вважає рішення суду необ`єктивним та таким, що не відповідає дійсності. Зазначає, що він своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, представника БВК №85, який не заперечував проти задоволення клопотання засудженого щодо умовно-дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Сумлінна поведінка в розумінні ст. 81 КК України є не тільки пасивна поведінка засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті та інше.
Сумлінне ставлення до праці в розумінні ст. 81 КК України є свідома участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання та перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов у роботі, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області: за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.03.2018 року по 13.12.2018 року. До Бучанської виправної колонії № 85 засуджений ОСОБА_7 прибув 01.03.2019 року. Станом на час розгляду справи відбув 2/3 частини строку покарання. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, вимоги встановленого режиму відбування покарання намагається не порушувати, стягнень не має. Має одне заохочення правами начальника установи. Працевлаштований на виробництві установи, а саме в ДП «Підприємство ДВС України (№85)».
Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, суд першої інстанції з належною повнотою дослідив дані про особу засудженого та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 , хоча і відбув 2/3 строку покарання, але своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Так, відповідно поданої характеристики, засуджений хоч і відвідує заходи виховного та профілактичного характеру, що проводяться в установі, однак не завжди робить для себе належні висновки. Також комісією установи ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні ст. ст. 81, 82 КК України, окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_7 має виконавчі листи на суму 14411,86 грн. та усвідомлюючи наявність вказаного грошового стягнення виявив бажання на працевлаштування лише з 02.05.2019 року, погасивши лише 563,09 грн., що характеризує його несумлінне ставлення до праці та виконання вироку, а тому підстави для його умовно-дострокового звільнення відсутні.
Посилання засудженого ОСОБА_7 , що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та необєктивною, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування та постановлення нової ухвали відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, - без змін.

Головуючий

Судді: