Справа № 991/2739/20
Провадження1-кс/991/2824/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування скарги захисником наведено наступне.
24.2.2020на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду у справі №991/1559/20, детективами Четвертого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002636 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.191, ст.364 КК України, був проведений обшук у квартирі, що належить громадянці ОСОБА_4 на праві приватної власності, яка розташована по АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку у ОСОБА_3 , який на час проведення цієї слідчої дії перебував у зазначеному приміщенні, були вилученні два мобільні телефони (Аррlе IРhоnе Х8 Мах, а також Аррlе IРhоnе Х8).
18.3.2020захисником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 було подане клопотання, в порядку ст.220 КПК України, з вимогою у встановленому порядку повернути ОСОБА_3 вилучене у нього під час обшуку майно, що був проведений 24.02.2020.
Постановою детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 20.03.2020 відмовлено у задоволенні заявленого клопотання захисника, з підстав того, що вилучені речі входять до переліку щодо якого прямо наданий дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже таке майно, відповідно до вимог частини сьомої статті 236 КПК України, не є тимчасово вилученим майном.
З такими висновками детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 захисник не погоджується, у зв`язку з чим просить:

- зобов`язати детектива Четвертого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 та/або іншу уповноважену особу, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002636 від 24.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст 191, ст. 364 КК України, повернути тимчасово вилучені у ОСОБА_3 під час обшуку мобільні телефони (Аррlе IРhоnе Х8 Мах, а також Аррlе IРhоnе Х8) згідно ідентифікуючих ознак, що зазначені у протоколі обшуку від 24.02.2020 р.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Так, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає:
- у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;
- у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК;
- у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Із матеріалів скарги вбачається, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002636 від 24.12.2019 детективами НАБУ на підставі ухвали слідчого судді від 20.02.2020 було проведено обшук 24.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку у ОСОБА_3 , який на час проведення слідчої дії перебував у зазначеному приміщенні, були вилученні два мобільні телефони:Аррlе IРhоnе Х8 Мах та Аррlе IРhоnе Х8.
18.3.2020 захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 подане клопотання детективу Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , в порядку ст.220 КПК України, з вимогою у встановленому порядку повернути ОСОБА_3 вилучене у нього під час проведення обшуку майно.
За результатами розгляду зазначеного клопотання захисника, детективом НАБУ ОСОБА_5 20.03.2020 винесено постанову, якою відмовлено в задоволенні заявленого клопотання захисника, з підстав того, що вилучені речі входять до переліку щодо якого прямо наданий дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже таке майно, відповідно до вимог частини сьомої статті 236 КПК України, не є тимчасово вилученим майном.
Тобто клопотання адвоката ОСОБА_2 розглянуто у відповідності до положень ст.220 КПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка зокрема полягає, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК.
Враховуючи те, що згідно зі ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, на підставі постанови прокурора, бездіяльність в такому випадку може полягати у невинесенні такої постанови за відсутності підстав для вилучення майна.
За таких обставин детектив здійснив належне процесуальне реагування на клопотання захисника та виніс постанову, як того вимагає ч. 2 ст. 220 КПК України.

При цьому відмова у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 про повернення вилученого під час проведення обшуку майна, оформлена постановою, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, не може розцінюватися як бездіяльність детектива.

Оскільки предметом оскарження згідно положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України є відсутність будь-якого процесуального рішення стосовно вилученого майна.
Як вбачається зі змісту скарги, заявником фактично оскаржується не бездіяльність детектива, а його рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання, що стосується відмови у поверненні майна, вилученого під час проведення обшуку.

Можливість оскарження такого рішення на досудовому провадженні не передбачена, про що вірно зазначено в резолютивній частині постанови детектива.

Окрім того, частиною 5 статті 40 КПК України встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З цих підстав, враховуючи ту обставину, що адвокатом ОСОБА_2 оскаржується рішення детектива, яке не підлягає оскарженню на досудовому провадженні, то в такому разі належить відмовити у відкритті провадження за його скаргою.

Керуючись ст. ст. 303,304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на постанову детектива Четвертого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 20.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання захисника про повернення речей, вилучених в ході проведення обшуку від 24.02.2020 у кримінальному провадженні № 0002636 від 24.12.2019 - відмовити.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1