У Х В А Л А Справа № 932/2007/20
Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/1096/20
18 лютого 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
18 лютого 2020 року слідча СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не є опікуном чи піклувальником, не має офіційного місця роботи, зареєстрований та фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідча вказала наступні.
17 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, що виразилось у незаконному викраденні ним людини, що вчинено із корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідча вказала наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливого вчинення іншого злочину.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, він не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не працевлаштований, тобто не має законного джерела доходів, у нього відсутні сталі зв`язки із законослухняними громадянами, тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, може вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового слідства та суду. Внаслідок відсутності у ОСОБА_4 законних джерел доходів, існує ризик вчинення ним інших корисливих злочинів.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі. Заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Пояснив, що разом із іншими особами взяв участь у незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 , який є розповсюджувачем наркотичних речовин. Вони вдвох, він та ОСОБА_8 16 лютого 2020 року, під приводом купівлі наркотичних речовин, зустрілись із потерпілим. Після цього взяли, під`їхавши до їх автомобіля, своїх спільників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і разом з ними тривалий час їздили по місту на автомобілі потерпілого. Під час поїздки ОСОБА_8 вимагав від потерпілого грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США. Він особисто не погрожував зброєю, а пістолетом потерпілому погрожував ОСОБА_8 . Знаходячись на задньому сидінні автомобіля, потерпілий, в той час, коли біля них зупинився автомобіль патрульної поліції, вдарив дверцями свого автомобіля по автомобілю поліцейських і закричав про надання йому допомоги. Після цього ОСОБА_8 , який керував автомобілем потерпілого, на швидкості близько 150 км/год. почав тікати від патрульної поліції, яка гналась за ними через дії потерпілого, та вчинив ДТП, внаслідок чого їх було затримано. Він має постійне місце мешкання, де і живе, дружину, півторарічну дитину, заробляє неофіційно, тому ризик у вигляді переховування від органів досудового слідства та суду є перебільшенням з боку слідчої та прокурора. Також, через те, що має неофіційні заробітки, наміру вчинювати корисливі злочини не має. З цих підстав, прохав відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Вважав, що наведені слідчою та підтримані прокурором у судовому засіданні ризики не доводяться наданими ними доказами, оскільки його підзахисний має і місце реєстрації, і постійне місце мешкання у м. Дніпрі, де знаходиться орган досудового розслідування, і дружину з дитиною, з якими разом і мешкає та яких утримує, що повністю спростовує ризик переховування від органів досудового слідства та суду. Через те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, заробляє на життя не офіційно, ризик у вигляді вчинення ним інших корисливих злочинів є припущенням. Внаслідок недоведеності ризиків, прохав відмовити у задоволенні клопотання слідчої, а якщо слідчий суддя знайде хоча б один із ризиків обґрунтованим, прохав обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та постійного мешкання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.02.2020 року; протокол пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 17.02.2020 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.02.2020 року; протокол обшуку квартири АДРЕСА_2 , де затримано переслідуваних у вчиненні злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення ОСОБА_9 до впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 17.02.2020 року; протокол пред`явлення ОСОБА_10 до впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 17.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.02.2020 року; повне визнання підозрюваним своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину; докази у їх сукупності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, і обставин, які б свідчили про те, що він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, ані слідчою, ані прокурор не наведено. Санкція ч. 2 ст. 146 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Через це, до ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого корисливого злочину, оскільки ні він, ні його захисник так і не повідомили слідчого судді про те, яким чином, за допомогою чого саме, підозрюваний отримує грошові кошти для підтримання своєї та своєї сім`ї життєдіяльності, а із його пояснень випливає те, що він із групою зазначених осіб брав участь у вимаганні грошових коштів у потерпілого ОСОБА_7 , який, з його ж слів, є особою, що здійснює незаконне розповсюдження наркотичних речовин, тобто вчиняє злочини. З цих підстав, приходжу до висновку про те, що ризик у вигляді вчинення підозрюваним корисливих злочинів для підтримання своєї та своєї сім`ї життєдіяльності, є високоймовірним. Інший ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, для запобігання доведеному у суді ризику, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного мешкання у квартирі АДРЕСА_1 .
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_4 затримано о 23 годині 59 хвилині 16 лютого 2020 року, датою закінчення дії ухвали про домашній арешт визначаю 23 годину 59 хвилину 14 квітня 2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчої СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного мешкання у квартирі АДРЕСА_1 .
Дата закінчення дії ухвали 23 година 59 хвилина 14 квітня 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1