УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2020 Справа №607/25970/18

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання по розгляду об`єднаного кримінального провадження №0003398 від 16.11.2018р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В судове засідання по розгляду вказаного кримінального провадження не з`явилися поняті для їх допиту, матеріали справи не містять доказів їх належного сповіщення, а тому прокурор заявила клопотання, з яким погодився захисник і обвинувачений, про необхідність відкладення судового розгляду для повторного виклику понятих.

Крім цього, у відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Захисник ОСОБА_5 подав суду клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зміну обраного під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків для забезпечення уникнення ризиків, які значно зменшилися та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. В обґрунтування заявлених клопотань посилаються на ті обставини, що судом були допитані всі свідки, потерпілі, зібрані і долучені письмові докази, що свідчить про зменшення ризиків, які вказувалися прокурором щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків для зміни показів, обвинувачений перебуває під вартою значний проміжок часу і навіть наявна обґрунтована підозра не може бути правовою підставою для продовження перебування особи під вартою, а продовження перебування під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості перевалює над принципом поваги до свободи особистості та тяжкість покарання не може слугувати головним та єдиним чинником для поміщення особи під варту і не свідчить про намір обвинуваченого переховуватися від суду.
Прокурор в судовому засіданні щодо зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому не заперечує лише з тих підстав, що ОСОБА_3 дійсно перебуває під вартою тривалий термін, а кримінальне провадження розглядом відкладається виключно через неявку понятих для проведення їх допиту, які не прибувають до суду із обставин, які виникли в країні і не має достовірних доказів того, коли поняті зможуть з`явитися до суду.
Суд, розглянувши клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, які його підтримали з підстав, що у них наведенні та доповненні під час їх розгляду, думку прокурора, яка не заперечила відносно клопотання про зміну запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2018р. підозрюваному ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.04.2019р. в рамках кримінального провадження №0003398 від 16.11.2018р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном дії до 22 червня 2019 року.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.04.2019р. в рамках кримінального провадження №0001582 від 28.05.2019р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому, вказані кримінальні провадження ухвалою суду від 11.09.2019р. були об`єднані в одне провадження №0003398 від 16.11.2018р. №607/25970/18.
Під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_3 неодноразово продовжувався термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, станом на дату судового засідання, обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою загальним терміном більше одного року та чотирьох місяців.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991р. зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Тому, враховуючи зазначені обставини, вказані слідчим у клопотанні наявні ризики, які підтриманні в судовому засіданні прокурором та встановленні при їх розгляді слідчим суддею, відносно ОСОБА_3 і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідав обставинам вчиненого кримінального правопорушення, на етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовував таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою (в даному випадку обмеження прав) обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, а необхідно дослідити і довести серйозність пред`явлених обвинувачень, обґрунтованість підозри, ризик ухилення та перешкоди здійсненню правосуддя, а згідно п. 3 ст. 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом часу перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання під вартою (рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України (п. 63), «Сергій Волосюк проти України».

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який хоч і є особою раніше судимою, думку прокурора при вирішенні клопотання захисника, а також враховуючи тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою, який складає більше одного року і чотирьох місяців, не завершення розгляду кримінального провадження з об`єктивних причин, а саме через неявку понятих для проведення допиту, суд вважає за доцільне змінити раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків терміном до 60 діб. Зазначений запобіжний захід, враховуючи проведення допиту свідків, понятих та зібрання письмових доказів у кримінальному провадженні, буде забезпечувати уникнення наявних ризиків, виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і дотримання його належної поведінки, та з підстав, які були встановленні в судовому засіданні щодо виклику понятих для їх допиту відкласти судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 201, 331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити раніше застосований під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-- прибувати на першу вимогу до суду;

-- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, перебування;

-- не виїжджати за межі міста Тернополя без дозволу суду.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 12 червня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Відкласти судовий розгляду у кримінальному провадженні до 19 травня 2020 року на 09 год. 15 хв., в яке викликати понятих для допиту.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1