Справа № 738/1164/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/56/20
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000225 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Молдова, уродженець с. Високопілля Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, без освіти, не працює, раніше судимий 22.04.2010 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.27, ч.3 ст.149 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією майна,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави 628 грн. процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим та звільненим 16.09.2016 року із місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став і в період непогашеної та незнятої судимості, вчинив новий, умисний, тяжкий злочин за таких обставин: 06 травня 2019 року, близько 22.30 год., ОСОБА_9 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через незамкнені ворота сараю проник всередину, звідки викрав належний ОСОБА_7 велосипед марки «Ардіс», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2294/19-24 від 29.05.2019 року складає 2500 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини та кваліфікацію своїх дій, просив змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. Послався на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Наполягав на тому, що судом не в повній мірі враховано обставини, що пом`якшують його покарання.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; потерпілу, яка також просила пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_9 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу, який одружений, має на утриманні трьох малолітній дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем відбування покарання характеризується негативно; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину; із врахуванням позиції потерпілої щодо міри покарання, досудової доповіді органу з питань пробації; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Беручи до уваги, що ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення у період непогашеної судимості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2019 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4