Провадження №1-кп/523/1336/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.12.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001467 від 24 жовтня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, без освіти, не одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не судимого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , в порушення вимог розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , наприкінці серпня 2019 року із цікавості та умислом на незаконне поводження із бойовими припасами, придбав у Особи 1 (матеріали щодо якої виділені в інше кримінальне провадження) та став зберігати на території зазначеного домоволодіння бойові припаси: гранати «РГД-5», із запалом підривачем «УЗРГМ02» та «М-75», із запалом - підривачем «Бушон».

10 жовтня 2019 року ОСОБА_5 в цьому ж місці продав Особі 2 (матеріали щодо якої виділені в інше кримінальне провадження) бойовий припас - гранату «РГД-5», із запалом - підривачем «УЗРГМ02».

11 листопада 2019 року у вищезазначеному житлі за місцем проживання ОСОБА_5 співробітниками правоохоронного органу було вилучено придатний до вибуху бойовий припас гранату «М-75», із запалом - підривачем «Бушон».

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що влітку цього року, із цікавості взяв у раніше знайомого товариша дві гранати із запалами, які приховав у себе на подвір`ї, в приватному секторі по АДРЕСА_1 . Через деякий час він продав одну із гранат, в металевому корпусі із іржею, іншому знайомому на ім`я ОСОБА_6 за 200 грн. Іншу гранату, в прорезиненому корпусі він переховував в непрацюючій печі будинку за місцем свого проживання до часу її вилучення правоохоронцями. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином, з урахуванням конкретного обсягу вміненого обвинувачення, суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 , в порушення вимог розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , наприкінці серпня 2019 року із цікавості та умислом на незаконне поводження із бойовими припасами, придбав у Особи 1 (матеріали щодо якої виділені в інше кримінальне провадження) та став зберігати на території зазначеного домоволодіння бойові припаси: гранати «РГД-5», із запалом підривачем «УЗРГМ02» та «М-75», із запалом - підривачем «Бушон».

10 жовтня 2019 року ОСОБА_5 в цьому ж місці продав Особі 2 (матеріали щодо якої виділені в інше кримінальне провадження) бойовий припас - гранату «РГД-5», із запалом - підривачем «УЗРГМ02».

11 листопада 2019 року у вищезазначеному житлі за місцем проживання ОСОБА_5 співробітниками правоохоронного органу було вилучено придатний до вибуху бойовий припас гранату «М-75», із запалом - підривачем «Бушон».

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Процесуальні витрати, пов`язані з вартістю проведеної вибухотехнічної експертизи, в розмірі 1256,08 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про перше притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, про наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей та позитивну характеристику за місцем проживання.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на суму 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 08 коп.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів бойові припаси, які знищити встановленим порядком.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1