137/97/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2020 смт. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин клопотання слідчого СВ Літинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Заруддя Оратівського району Вінницької області, не працюючого, неодруженого, із повною середню освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 07 жовтня 2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, тимчасово проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
Слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке погоджене 16.03.2020 прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_5 будучи звільненим 27.06.2019 з державної установи «Літинська виправна колонія (№123)», діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, а також кристалічну речовину білого кольору та таблетку білого кольору, які надалі розфасував та помістив до спеціальної упаковки, обмотавши її клейкою липкою стрічкою типу «скотч».
У подальшому, ОСОБА_5 разом із незаконно здобутими наркотичними засобами, які попередньо розфасував та упакував, маючи умисел, спрямований на збут наркотичних засобів до державної установи «Літинська виправна колонія (№123)», розташованої за адресою: 2-й провулок Богдана Хмельницького, 9А, смт. Літин Вінницької області, приїхав до смт. Літин Вінницької області, здійснивши перевезення наркотичних засобів з метою їх збуту.Надалі 22.01.2020 приблизно о 01:00 ОСОБА_5 , маючи при собі наркотичні засоби, з метою їх збуту до установи виконання покарань, почав свій рух з першого провулку Богдана Хмельницького в смт. Літин Вінницької області у напрямку огороджувально-маскувального паркану ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», який огороджує охоронювану території установи виконання покарань, під час чого був помічений співробітниками ДУ «Літинська виправна колонія (№123), які здійснювали патрулювання прилеглої території. Побачивши співробітників установи ОСОБА_5 , із наркотичними засобами, почав бігти в протилежному від останніх напрямку, невдовзі після чого був затриманий. Під час затримання ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку в останнього виявлено полімерний згорток овальної форми обмотаний клейкою, прозорою стрічкою типу «скотч» та у задній кишені штанів, у які був одягнений ОСОБА_5 виявлено паперовий згорток із подрібненою, сухою речовиною рослинного походження, зеленого кольору. Під час розпакування у полімерному згортці виявлено: два згортки із кристалічною речовиною білого кольору; один згорток із таблеткою білого кольору; чотири полімерних згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору із різким запахом; поліпропіленовий в середині якого знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 153 від 22.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 38,50 грамів (у перерахунку на висушену речовину).
Таким чином ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення, особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі.
Згідно протоколу затримання, від 22 січня 2020 ОСОБА_5 було затримано 22 січня о 01 год 10 хв (а.с. 23-25).
22 січня 2020 ОСОБА_5 оголошено про підозру у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 32-33).
24.01.2020 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до (а.с. 44-48).
Постановою Керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 22.04.2020.
У судовому засіданні слідчий Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , клопотання підтримав та просив його задовольнити. Повідомив, що направлено ухвали слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області, щодо тимчасового доступу до речей і документів, які містять інформацію, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, а саме, щодо з`єднань абонентських номерів які знаходились в мобільному телефоні належному ОСОБА_5 з іншими абонентами, а також про моніторинг з`єднань та послуг з передачі абонентів зазначених операторів, здійснених момент вчинення інкримінованого злочину в зоні дії базових станцій операторів мобільного зв`язку, які діють на території ДУ «Літинська ВК №123», що дасть можливість, після вилучення та опрацювання вилученої інформації, отримати докази, які підтверджуватимуть винуватість у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. На опрацювання інформації вилученої у операторів мобільного зв`язку потрібна значна кількість часу, що пов`язано із значною кількістю абонентів, які могли вчиняти телефонні зв`язки в зоні дії. Таким чином посилаючи на обставини , які не залежать від органів досудового розслідування просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого. Вважає що ризики, передбачені статтею 177 КПК України не зменшилися, запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни скасування не вбачається. Прокурор зазначив, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти нові злочини, може переховуватись від суду, крім того обвинувачений може впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні. Також, прокурор вважає, що обвинувачений може іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що відмовився від захисника. Просив застосувати до нього домашній арешт і не продовжувати тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 не брав участі у процесуальній дії, оскільки підозрюваний 10.03.2020 (а.с. 62) заявив, що бажає свої справа захищати самостійно, за необхідності захисника залучить самостійно у суді.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений, останній раз 07 жовтня 2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. В період з 16 травня 2017 р. по 28 червня 2019 р. ОСОБА_5 відбував покарання в Літинській виправній колонії № 123. За період відбування покарання характеризувався негативно (а.с. 17-18).
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Також враховуються положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Разом з тим, судом було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На переконання суду, у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який існує ризик, що обвинувачений зможе незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні з метою їх подальшої зміни показів. Крім того, змінивши обвинуваченому запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою, обвинувачений матиме змогу переховуватися від суду, розуміючи невідворотність покарання в разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину. До затримання обвинувачений неодноразово був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі, а тому він може вчиняти нові злочини. Також існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_5 , може перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження іншим чином.
Враховуючи всі вищезазначені обставини у їх сукупності, на переконання слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також, слідчим суддею враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.
Звертається увага на ту обставину, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою слідчого судді від 24.01.2020 не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, підозрюваним не наведено підстав для зміни, чи скасування запобіжного заходу.
Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на викладене вважаю за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 21.04.2020 (в межах строків досудового розслідування).
Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 квітня 2020 року.
У разі внесення застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою на виклик слідчого, прокурора та суду; повідомити орган досудового розслідування про місце постійного проживання та не відлучатись із вказаного місця проживання без дозволу органу досудового розслідування; здати на зберігання до слідчого органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Упродовж застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі Вінницька установа виконання покарань №1.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1