Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 березня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2019 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за ч. 1 ст. 203 2 КК України у виді штрафу, з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 . Звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 203 2 КК України у виді штрафу в сумі 170 000 грн. у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_6 було визнано винуватим за ч.1 ст. 203 2 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень з конфіскацією грального обладнання.

06 січня 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області на адресу ДПІ у м. Рівне ГУ Міндоходів у Рівненській області було скеровано виконавчий лист на стягнення з засудженого ОСОБА_6 штрафу у сумі 170 000 грн., проте станом на момент розгляду клопотання засудженого судом першої інстанції 25.01.2019 року вирок не виконано, штраф не стягнуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції прокурор оскаржила її в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25.01.2019 року скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовити. Просить дослідити лист Рівненського міського суду від 13.06.2019 року №12263/19вих/30619 на адресу прокуратури Рівненської області щодо скерування для відома копії оскаржуваного судового рішення.

Вважає, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування призначеного покарання у виді штрафу та при прийнятті оскаржуваної ухвали від 25.01.2019 року прийнято необґрунтоване рішення про наявність підстав для задоволення клопотання засудженого на підставі ст. 80 КК України, тобто невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що розгляд справи здійснено без виклику та участі в ній прокурора, який не був обізнаний про винесення відповідної ухвали, про її прийняття прокурору стало відомо лише 13.06.2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання, призначеного йому 30 жовтня 2014 року за вироком Рівненського міського суду Рівненської області у зв`язку із закінченням строків давності виконання даного обвинувального вироку, яке мотивується тим, що вирок не було виконано більше 5 років, а засуджений не ухилявся від відбування призначеного йому покарання.

Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено обставин передбачених ч. 3, 4 ст. 80 КК України, за яких перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється чи переривається.

Згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_6 було визнано винуватим за ч.1 ст. 203 2 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень з конфіскацією грального обладнання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

06 січня 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області на адресу ДПІ у м. Рівне ГУ Міндоходів у Рівненській області було скеровано виконавчий лист на стягнення з засудженого ОСОБА_6 штрафу у сумі 170 000 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний вирок щодо ОСОБА_6 виконаним не був, штраф не стягнуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що обставин, які б свідчили про ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання не надано.

Крім того, прокурором ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду не надано доказів про ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді штрафу, не надано фактів притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності після 30.10.2014 року, чи фактів перебування останнього в розшуку за вчинення нового злочину.

Колегія суддів також приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі належно досліджених матеріалів справи, обґрунтовано звільнив засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за ч.1 ст.203 2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, оскільки такий не ухилявся від відбування покарання, призначеного йому за вказаним вироком та не вчиняв нових злочинів.

Таким чином, жодних істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2019 року про звільнення від відбування покарання у виді штрафу за ч. 1 ст. 203 2 КК України ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді:_______________С.В.Гладкий _________________М.Д.Шпинта