ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000551 від 20.08.2019 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.04.2020,-

ВСТАНОВИЛА:
14.04.2020 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави обрано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час ( період доби з 22 год. до 6 год.) терміном на 60 днів за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або спотворити речі та документи, якими підтверджується його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від 2 до 4 років або позбавлення волі на строк до 2 років.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя, постановляючи оскаржуване судове рішення не врахував того, що відсутні вагомі докази на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, тому оголошена підозра є необґрунтованою та жоден з ризиків, передбачених ст.177 КПК України прокурором не доведений.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який просив задовольнити, подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, прокурора, який, посилаючись на законність оскаржуваного судового рішення просив залишити його без змін, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченим цим Кодексом.

Домашній арешт є одним із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вище вимог законодавства.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000551 від 20.08.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації №42-к від 28.04.2016 призначений на посаду першого заступника голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ( далі Печенізька РДА).

Так, перший заступник голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_8 , за попередньою змовою та діючи у групі з ОСОБА_9 , який є фізичною особою підприємцем з діяльності щодо вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, а також оптової торгівлі зерном,насінням і кормами для тварин,умисно з корисливих мотивів, приблизно навесні 2019 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не довелося можливим, достовірно знаючи, що на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області розташований Чугуївський військовий полігон, маючи умисел на самовільне захоплення земельної ділянки земель оборони, з метою збагачення, загальною площею 31,2856 га, підготували ґрунт земельної ділянки для посіву та висадили насіння кукурудзи. В подальшому, 16.10.2019 у період часу з 9 год. 36 хв. по 9 год. 45 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перший заступник голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_8 , перебуваючи у службовому кабінеті начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 в Печенізькому ВП Чугуївському ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: вул. Робоча, 4 смт. Печеніги Печенізький р-н Харківська обл., висунув протиправну пропозицію, а саме на невжиття заходів з боку співробітників Печенізького ВП Чугуївському ВП ГУ НП в Харківській області щодо припинення неправомірного здійснення господарської діяльності з боку ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яка виразилась у самовільному зайнятті земельної ділянки, культуванні її та збору врожаю - сільськогосподарських культур на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, на що ОСОБА_10 , перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, погодився. Приблизно восени 2019 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не довелося можливим, не припиняючи свої неправомірні дії, спрямовані на самовільне заняття земельної ділянки в зоні особливого режиму використання земель, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , за допомогою сільськогосподарської техніки: комбайну, реєстраційний номер 17471-ТН , марки «ДОН -1500», 1993 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , та автомобілю «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2 , почав здійснювати збір врожаю кукурудзи. Відповідно до статті 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Згідно статті 115 зони особливого режиму використання земель створюються навколо військових об`єктів Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, для забезпечення функціонування цих об`єктів, збереження озброєння, військової техніки та іншого військового майна, охорони державного кордону України, а також захисту населення, господарських об`єктів і довкілля від впливу аварійних ситуацій, стихійних лих і пожеж, що можуть виникнути на цих об`єктах. ОСОБА_15 , займаючи посаду першого заступника голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, діючи умисно, спільно в групі за попередньою змовою з ОСОБА_9 , а також за пособництва начальника Печенізького відділення Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , діючи всупереч вимогам ст.ст.77, 115-126 Земельного кодексу України, що визначають зони особливого режиму використання земель, регламентують набуття і реалізацію права на землю, без укладання та реєстрації відповідних договорів оренди земельної ділянки або реєстрації права власності на неї, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка,у встановленому законом порядку йому або ОСОБА_9 у володіння, користування чи у власність не надавалась, будь-які правочини її власником або уповноваженим ним органом про це не укладались, з метою отримання прибутку, у невстановлений досудовим слідством час, за допомогою сільськогосподарської техніки, належної ОСОБА_9 , та залучених сторонніх осіб, які не діяли як співвиконавці, не маючи правовстановлюючих документів, вчинили самовільне зайняття земельної ділянки, а саме земельної ділянки ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського р-ну Харківської обл., у вигляді незаконного використання землі у своїх потребах шляхом її обробки, вирощування та збирання врожаю сільськогосподарських культур, в результаті чого державі в особі Міністерства оборони України завдано тяжкої шкоди в розмірі 1.339.711,96 грн., що підтверджується розрахунком від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, та висновком судової економічної експертизи №8/77СЕ-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме, як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинена групою осіб, в зоні особливого режиму використання земель, в результаті чого державі в особі Міністерства оборони України завдано тяжкої шкоди в розмірі 1.339.711,96 грн. (а.с. 12-15).

27.03.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

31.03.2020 слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_16 за погодженням прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час (період доби з 22 год. до 6 год.) підозрюваному ОСОБА_8 , мотивуючи це тим, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або спотворити речі та документи, якими підтверджується його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 на думку ініціатора клопотання через те, що підозрюваний ОСОБА_8 особисто знайомий з іншими підозрюваними у провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 може впливати на вказаних осіб та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі. Також в силу набутих зв`язків під час перебування на займаній ним посаді, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків у провадженні - працівників Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області, а саме на: ОСОБА_17 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_14 , а також може знищити, сховати або спотворити речі та документи, якими підтверджується його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину невеликої тяжкості повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними протоколів: допиту свідків ОСОБА_17 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_14 , відповідно до яких останні підтвердили, що на земельній ділянці, засіяна кукурудзею де перебував автомобіль КАМАЗ і комбайн марки «Дон» зеленого кольору; огляду земельної ділянки від 22.01.2020, згідно яких встановлені координати земельної ділянки, що розташована поблизу 18 км.+ 500 м. автодороги м. Чугуїв- смт. Печеніги; розрахунку від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до яких встановлено, що сума шкоди може скласти 1 339 711, 96 грн.; висновку судової економічної експертизи №8/77СЕ-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, згідно яких розрахунок шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки, розташованої поблизу 18км+500 м. автодороги м. Чугуїв-смт.Печеніги, площею 31,2856 га, наведений у розрахунку Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, арифметично підтверджується в сумі 1 339 711, 96 грн.; протоколу про наслідки проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.11.2019, відповідно до яких вбачається причетність ОСОБА_8 до збору врожаю, а також іншими доказами в їх сукупності.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або спотворити речі та документи, якими підтверджується його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
На даному етапі розслідування на думку колегії суддів лише такий запобіжний захід, як домашній арешт зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які доведені прокурором під час розгляду клопотання щодо ОСОБА_8 .
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини злочину, дані про особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, дійшов до правильного висновку про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який здатний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним у вчиненні злочину невеликої тяжкості, покладених на нього обов`язків.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є непереконливими і не спростовують висновків слідчого судді суду першої інстанції та колегії апеляційного суду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 як про це вказує в апеляційній скарзі захисник, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя місцевого суду не врахував положення ч.6 ст. 181 КПК України і визначив строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом 60 днів, через це на підставі ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне уточнити ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14.04.2020 щодо ОСОБА_8 в частині строку дії ухвали. Встановити термін дії ухвали 2 місяці.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.04.2020 щодо ОСОБА_8 - без змін.
На підставі ст. 404 КПК України, уточнити ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14.04.2020 щодо ОСОБА_8 в частині строку дії ухвали, встановивши термін її дії 2 місяці.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4