КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 березня 2020 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на майно, що вилучене 22 січня 2020 року під час проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Tacuma UF7561», р.н. НОМЕР_1 , а саме: записник на обкладинці якого міститься напис «Speed Retro».
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить розглянути апеляційну скаргу за її участю та володільця майна, дослідити вилучений доказ під час обшуку 22 січня 2020 троку, записник, на обкладинці якого міститься напис «Speed Retro».
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, у осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 відсутній склад злочину. З клопотання не зрозуміло, яким саме чином вказані особи організували злочинну діяльність та в чому полягає злочин.
На думку апелянта, вилучені під час обшуку документи не містять відомостей щодо складу злочину, який скоїв ОСОБА_6 та відомості будь-якого іншого злочину, а відтак його не можливо використати, як доказ у кримінальному провадженні.
В судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце судового засідання її завчасно повідомлено в установленому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності апелянта, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19 серпня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0001789, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 2019 року директором та засновником ПП «БЭЛБ» ОСОБА_12 та іншими особами впроваджено схему виготовлення алкогольної продукції, а саме: коньяку «Okvin», коньяку «Старий Кахети» та коньяку «Old Armenia» на заводах, розташований на території Грузії та Вірменії. Даний товар виготовляється на замовлення посадових осіб ПП «БЭЛБ», нібито для подальшого експорту на територію Естонської Республіки. Разом з тим, після потрапляння на територію Російської Федерації вказана алкогольна продукція постачається на тимчасово непідконтрольні українській владі території Донецької та Луганської областей.

Крім того, встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є співучасником вчинення вказаного злочину, оскільки відповідальний за координацію дій з співучасниками злочину, які знаходяться на території «ДНР/ЛНР», та організовують збут алкогольної продукції.
Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_6 використовує автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «TACUMA UF7561», д.р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить йому.
22 січня 2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, проведено обшук автомобіля марки «CHEVROLET», моделі «TACUMA UF7561», р.н. НОМЕР_1 за результатом якого серед іншого виявлено та вилучено записник на обкладинці якого міститься напис «Speed Retro», який належить ОСОБА_13 .
Вказаний вилучений записник постановою старшого слідчого ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 23 січня 2020 року визнаний речовим доказами у даному кримінальному провадженні.
31 січня 2020 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 22 січня 2020 року під час проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Tacuma UF7561», р.н. НОМЕР_1 , а саме: записник на обкладинці якого міститься напис «Speed Retro».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року вказане клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчим суддею місцевого суду зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001789 про накладення арешту, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора, слідчого, представника власника майна, дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, оскільки воно відповідає ознакам ст. 98 КПК України.

Окрім того, як встановлено колегією суддів, зазначене майно постановою слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_14 від 23 січня 2019 року визнано речовим доказом.Відтак, доводи апелянта про те, що вилучені під час обшуку документи не містять відомості щодо складу злочину, який скоїв ОСОБА_6 , є безпідставними.
З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що в осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 відсутній склад злочину, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони підлягають перевірці судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на майно, що вилучене 22 січня 2020 року під час проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Tacuma UF7561», р.н. НОМЕР_1 , а саме: записник на обкладинці якого міститься напис «Speed Retro», - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1491/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_15