Справа № 294/43/19
Провадження № 1-кп/282/48/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000320від 06.10.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого: останній раз 10 січня 2019 року Вироком Романівського районного суду Житомирської області до покарання у виді 4 роки позбавлення волі зміненого в частині призначеного покарання вироком Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2018 року близько 22 години ОСОБА_4 , з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , де за будинком із підвісного приміщення повторно таємно викрав ручну косу із дерев`яним кіссям та металевим лезом № 5 вартістю 202,51 грн., ручну косу із дерев`яним кіссям та металевим лезом № 7 вартістю 210,83 грн., після чого з місця скоєння злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_4 , повторно таємно викрав майно належне ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріального збитку на загальну суму 413,34 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у сховище, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 05 жовтня 2018 року близько 17 години 30 хвилин, проходячи повз приміщенням селищного будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на дерев`яній колоді сплячого ОСОБА_6 , та в цей час в нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_6 , з корисливих мотивів шляхом вільного доступу повторно таємно викрав чоловічу демісезонну балонову куртку синього кольору вартістю 290,83 грн. Після цього з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 290,83 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці),вчиненому повторно органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ "Коростенська ВК № 71" обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав та дав пояснення по обставинах справи викладених у обвинувальному акті.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, але подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України, показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винними у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, обставини які обтяжують його покарання: рецидив злочинів, негативну характеристику за місцем проживання, а тому обирає його в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовими доказами розпорядитись у відповідності до ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Саме тому, у відповідності до ст. 124 КПК України, з обвинувачених підлягають стягненню в дохід держави витрати на залучення експертів.
Керуючись ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді:

-за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом частково складання приєднати до даного покарання невідбуту частину покарання призначену вироком Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців.

Початок строку відбуваня покарання ОСОБА_4 , відраховувати з моменту приведення вироку Романівського районного суду Житомирської області від 10 січня 2019 року до виконання, зарахувавши у строк його попереднього ув`язнення у період з 02 листопада 2018 року по 05 листопада 2018 року та з 14 листопада 2018 року по день набрання вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10 січня 2019 року законної сили.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , - не встановлені.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень (висновок експерта № 5/332 від 29.10.2018 року), в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні (висновок експерта № 5/314 від 18.10.2018 року).

Речові докази по справі після набранням вироком суду законної сили, а саме: ручну косу з дерев`яним кіссям та металевим лезом № 5, ручну косу з дерев`яним кіссям та металевим лезом № 7, які передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 , чоловічу демісезонну балонову (поліестер) куртку синього кольору 52 розміру, яка передана на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1