Справа № 606/643/20
Ухвала
і м е н е м У к р а ї н и
18 березня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
під час підготовчого судового засідання в залі суду в м. Теребовля по кримінальному провадженні №0000412, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.11.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України
-за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000412 від 24.11.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України надійшов з Теребовлянської місцевої прокуратури до суду 10.03.2020 року.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, з чим погодилися обвинувачена та її захисник.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася? попередньо звернулася із письмовою заявою, в якій просила розгляд підготовчого судового засідання проводити без її участі.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до таких висновків.
Кримінальне провадження підсудне Теребовлянському районному суду Тернопільської області.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.
Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
З врахуванням думки учасників підготовчого судового засідання судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлюючи міру покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обвинувачена може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, так як раніше судима за вчинення корисливого злочину на шлях виправлення не стала, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілу.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, свою позицію захисник мотивувала тим, що стороною обвинувачення, на яку покладено тягар доказування у цьому питанні, не обґрунтовано наявність обґрунтованої підозри, оскільки зібрані під час досудового розслідування докази є недопустимими, не доведено і наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе уберегти ОСОБА_4 від зазначених прокурором ризиків. Звертала увагу, що обвинувчена є мамою шістьох малолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання, враховуючи ситуацію, яка склалася з епідемією в країні, слід застосувати до обвинуваченої домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника. На запитання суду надала відповіді про те, що дійсно була засуджена із встановленням іспитового строку, на неї були покладені відповідні обов`язки, яких вона дотримувалась. Влітку 2019 року повідомила в пенітенціарній службі Чернівецької області про те, що їде оформляти допомогу на дітей до зареєстрованого місця проживання, однак поїхала в Тернопіль до своєї мами. В Тернополі на облік пенітенціарної служби не ставала. Постійного місця роботи не мала, перебивалася тимчасовими заробітками, деколи просила в людей, продавала одежу.

Щодо залякування свідка зазначила, що на свідка вона не впливала, свідок її впізнавала двічі, на що обвинувачена вказала: «Ти мене або впізнаєш, або я іду звідси», може свідку здалося, що це було на підвищених тонах. Жодного тиску ні на свідків, ні на потерпілу чинити не буде.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження судом встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2020 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.331КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З метою правильного вирішення питання продовження строків тримання під вартою суд має встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Діянню ОСОБА_4 надана правова кваліфікація за частиною 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Необхідно звернути увагу, що обвинувальний акт направлено до суду, призначено підготовче судове засідання, проте докази зібрані на стадії досудового розслідування ще не досліджувалися.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 08.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи вищенаведене та наданий до суду обвинувальний акт від 06 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 00000412, внесеному до ЄРДР стосовно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності суд приходить до наступного:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від від трьох до шести років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд враховує ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима за вчинення умисного корисливого злочину, під час дії іспитового строку обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченої, її небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену її суспільну небезпеку.

Суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що обвинувачена ОСОБА_4 зможе переховуватись від суду та може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Незважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування завершене і стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи вимогу кримінального процесуального законодавства України щодо безпосереднього дослідження доказів вважає, що доводи сторони обвинувачення про можливість впливу на свідка не є необґрунтованими.

На думку суду вищеперелічені ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання обвинуваченої під вартою, як виключну міру запобіжного заходу. Обставин, які б передбачали застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачуюється ОСОБА_4 .

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає безпідставним клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу чи зменшення розміру застави.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 199, 314, 315 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000412, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.11.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 30 березня 2020 року в приміщенні Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

Про час судового розгляду повідомити учасників.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на менш суворий - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченій задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 16 травня 2020 року.

Копії ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, направити до Чортківського СІЗО.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині строку продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1