Справа №487/2524/20
Провадження №1-кс/487/3017/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Скарга мотивована тим, що 29.04.2020 р. ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, з заявою про вчинення слідчим Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 та трьома невідомими поліцейськими чоловічої статі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206 КК України.
Проте жодної відповіді отримано не було, у зв`язку з чим звернулась із зазначеною скаргою, в якій просила зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести до ЄРДР відомості, зазначені в заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину від 29.04.2020 р.

У судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено у судовому засіданні 29.04.2020 р. ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, з заявою про вчинення слідчим Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 та трьома невідомими поліцейськими чоловічої статі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206 КК України, що полягало в примусі відчинити вхідні двері кафе «Дача» шляхом застосування психологічного тиску під приводом проведення невідкладних дій щодо вилучення майна, що підлягає розподілу після розлучення з ОСОБА_6 ; незаконному, відібранні пояснень в його доньки та інших дій, які, на думку заявника,мають на меті перешкодити йому у здійсненні підприємницької діяльності.
Проте станом на 06.05.2020 р. відомості до ЄРДР не внесено, жодної відповіді від ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, не надходило.
У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Жодних обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження скоєння окремими службовими особами Національної поліції України згаданого вище кримінального правопорушення скаржником надано не було.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7