КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1739/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.01.2020 року задоволено клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10.12.2019 року з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
1) бірка з картонної коробки з написом «Бєлгород»;
2) одяг з бірками в кількості 16 шт.;
3) пластикові пляшки об`ємом 10 літрів з рідиною в них, в кількості 123 шт.;
4) бочка білого кольору ємкістю 220 кг.;
5) 14 коробок з картону з червоною стрічкою, всередині з горіхами;
6) 110 коробок з картону з білою стрічкою, всередині з горіхами;
7) накладна №351Ср в 3х екземплярах по 1 арк.;
8) товарна накладна № 286 на 1 арк.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_13 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.10.2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати останнього повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_13 вилучене під час проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: бірка з картонної коробки з написом «Бєлгород»; одяг з бірками в кількості 16 шт.; пластикові пляшки об`ємом 10 літрів з рідиною в них, в кількості 123 шт.; бочка білого кольору ємкістю 220 кг.; 14 коробок з картону з червоною стрічкою, в середині з горіхами; 110 коробок з картону з білою стрічкою, в середині з горіхами; накладна №351Ср в 3х екземплярах по 1 арк.; товарна накладна № 286 на 1 арк.
Копію оскаржуваної ухвали як зазначає представник було отримано лише 21.02.2020 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представникзазначає, що в ухвалі слідчого судді у якості власника вилученого майна з невідомих причин було зазначено ОСОБА_12 , а не належного та дійсного власника ОСОБА_6 , якій належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де був проведений обшук.

У матеріалах кримінального провадження є достатня інформація про те, що власником вилученого майна є ОСОБА_6 , проте в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчий не надав доказів, що свідчать про належність ОСОБА_14 тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_6 не було повідомлено про засідання по розгляду клопотання про арешт майна ні засобами поштового зв`язку, ні засобами телефонного зв`язку, зо призвело до порушення принципу рівності перед законом і судом та змагальності.

Представник зазначає, що арештований грецький горіх є майном, що піддається швидкому псуванню, що зумовлює застосування до нього особливих процесуальних правил. Відповідно до п. 4.5 Міждержавного стандарту ГОСТ 16833-71 Ядро ореха грецкого (мовою оригіналу) строк зберігання ядра - не більше 6 місяців з дня заготовки ядра, горіх було придбано і очищено у період жовтень-листопад 2019. Таким чином, у період березень-квітень 2020 року вилучений горіх зіпсується повністю і стане взагалі не придатним до використання у будь-яких цілях.
Клопотання про арешт майна двічі поверталося слідчими суддями різних судів з мотивів їх необгрунтованості та невідповідності ст. 171 КПК України.

У сторони обвинувачення відсутнє обґрунтування належність майна до речових доказів і необхідності його збереження шляхом накладення арешту. Впорушення ст. 98 КПК України арештоване майно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі сліди злочину, не містить будь-яких інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Також представник зазначає, що придбаний бензин зберігався у гаражі, з якого його і було вилучено прокурором при проведенні обшуку в обсязі близько 1 230 л., який жодного відношення до кримінального провадження не має. Вилучений одяг було давно придбано і він зберігався вже досить тривалий час (більше З років) у господарських приміщеннях без будь-якої конкретної цілі на найближчий час, про що було зазначено у протоколі обшуку.

В доповненнях до апеляційної скарги представник зазначає, що під час проведення обшуку стан здоров`я онука ОСОБА_6 значно погіршився та вона весь час перебувала з ним та не супроводжувала слідчого під час обшуку будинку. 15.04.2020 року слідчим ОСОБА_15 передано ОСОБА_6 за двохстороннім Актом прийому - передачі майна арештоване майно.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, заслухавши пояснення представника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який частково визнав апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна або представника власника майна, копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 21.02.2020 року. Апеляційну скаргу було подано представником ОСОБА_7 26.02.2020 року, тобто в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 15.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що група мешканців міста Харкова та Харківської області, учасниками якої являються ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені на даний час особи розробили протиправну схему зі заволодіння грошовими коштами громадян під приводом надання послуг із перевезення товарів через державний контроль поза митним оформленням.

З метою перевірки і фіксації під час досудового розслідування відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні на підставі ухвал слідчого судді та постанов слідчого, проведені негласні слідчі (розшукові) дії, які в подальшому постановою прокурора були розсекречені, а отримані за їх результатами відомості підтверджують факти дійсного надання вищевказаною групою осіб послуг із перевезення товарів через державний контроль поза митним оформленням значній кількості осіб.

На протязі 2019 року від шахрайських дій вищевказаної групи учасниками якої являються ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені на даний час особи постраждала значна кількість осіб, яким спричинено матеріальну шкоду понад 6 млн. грн.

З метою виявлення та вилучення предметів, речей та документів, які можуть бути використані як докази вини причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення 10.12.2019 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук домоволодіння., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в учасника вищевказаної групи - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено майно у вигляді: бірки з картонної коробки з написом «Бєлгород»; одягу з бірками в кількості 16 шт.; пластикових пляшок об`ємом 10 літрів з рідиною в них, в кількості 123 шт.; бочки білого кольору ємкістю 220 кг.; 14 коробок з картону з червоною стрічкою, в середині з горіхами; 110 коробок з картону з білою стрічкою, в середині з горіхами; накладної №351Ср в 3х екземплярах по 1 арк.; товарної накладної № 286 на 1 арк.

17.12.2019 року Ленінським районним судом міста Харкова розглянуто клопотання слідчого про арешттимчасово вилученого майна та на підставі частини 3 ст. 172 КПК України постановлено ухвалу про усунення недоліків у вищевказаному клопотанні.
23.12.2019 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_18 кримінальне провадження передано за підслідні стю до слідчого управління фінансових розслідувань Офісу ВПП ДФС.
09.01.2020 року слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу ВПП ДФС отримано матеріали кримінального провадження та 10.01.2020 року до суду подано клопотання про поновлення строків та накладення арешту на майно.

23.01.2020 року слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_19 за погодження з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10.12.2019 року з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) бірка з картонної коробки з написом «Бєлгород»;
2) одяг з бірками в кількості 16 шт.;
3) пластикові пляшки об`ємом 10 літрів з рідиною в них, в кількості 123 шт.;
4) бочка білого кольору ємкістю 220 кг.;
5) 14 коробок з картону з червоною стрічкою, в середині з горіхами;
6) 110 коробок з картону з білою стрічкою, в середині з горіхами;
7) накладна №351Ср в 3х екземплярах по 1 арк.;
8) товарна накладна № 286 на 1 арк.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.01.2020 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10.12.2019 року з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого зазначений в резолютивній частині ухвали.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000120, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Клопотання про арешт майна слідчий обґрунтував метою збереження речових доказів з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вилучені документи та речі, слідчий повинен був зазначити, яке відношення останні мають до вчинення кримінального правопорушення.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучені документи та речі, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 (а.с. 5), зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Слідчим не було доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання майна, що було арештовано. Слідчий та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що накладення арешту на майно не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10.12.2019 року з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
1) бірка з картонної коробки з написом «Бєлгород»;
2) одяг з бірками в кількості 16 шт.;
3) пластикові пляшки об`ємом 10 літрів з рідиною в них, в кількості 123 шт.;
4) бочка білого кольору ємкістю 220 кг.;
5) 14 коробок з картону з червоною стрічкою, в середині з горіхами;
6) 110 коробок з картону з білою стрічкою, в середині з горіхами;
7) накладна №351Ср в 3х екземплярах по 1 арк.;
8) товарна накладна № 286 на 1 арк., - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10.12.2019 року з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) бірка з картонної коробки з написом «Бєлгород»;
2) одяг з бірками в кількості 16 шт.;
3) пластикові пляшки об`ємом 10 літрів з рідиною в них, в кількості 123 шт.;
4) бочка білого кольору ємкістю 220 кг.;
5) 14 коробок з картону з червоною стрічкою, в середині з горіхами;
6) 110 коробок з картону з білою стрічкою, в середині з горіхами;
7) накладна №351Ср в 3х екземплярах по 1 арк.;
8) товарна накладна № 286 на 1 арк., - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4