Провадження № 1-кп/337/213/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, працюючого майстром в ПАТ «Запоріжсталь», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 року, приблизно о 18 годині, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по пр. Ювілейному зі сторони вул. Василя Сергієнка в напрямку вул. Козака Бабури в м. Запоріжжя.

В цей же час, проїзну частину пр. Ювілейного, в недозволеному для цього місці, справа наліво, по ходу руху автомобіля «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетинали пішохід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Під час руху, в районі буд.№30 по пр. Ювілейному, водій ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість виявити пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на проїзній частині, та маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого передньою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , а пішохід ОСОБА_7 встигла перетнути проїзну частину.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-33 від 07.02.2019, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 249/к від 23.08.2019, перелом кісток основи, склепіння та лицьового черепу ліворуч, субдуральна і епідуральна гематоми в лівій лобній ділянці, субарахноідальний крововилив, скупчення крові в сосцеподібній та барабанній порожнинах, підапоневротична гематома ліворуч, гематома в тьмяно-скроневій ділянці ліворуч, садна лівої половини обличчя та голови, гематоми повік обох очей, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Уламкові переломи передньої стінки лівої вертлюжної западини із залученням криши та розповсюдженням на тіло лівої здухвинної кістки, перелом нижньої гілки лівої лонної кістки, кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Садна м`яких тканин нижніх кінцівок (без кількості та локалізації в наданій медичній документації), що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися від дії тупих предметів. Не виключається можливість виникнення виявленого комплексу тілесних ушкоджень в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину повністю визнав, щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду про обставини його вчинення.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому злочині в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яке керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований майстром в ПАТ «Запоріжсталь», де позитивно характеризується, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2011 та 2020 року народження, раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога та не перебуває.

Суд враховує думку прокурора, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнити від його відбування з випробовуванням та не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Потерпіла не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів та вирішив не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ч.2 ст.122 КПК України, оскільки експертизи були проведені державними установами за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-автомобіль «TOYOTA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_8 , - залишити йому за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1