Справа № 635/1469/20
Провадження № 1-в/635/219/2020
УХВАЛА

23 квітня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засудженого вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2016 року за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, зміненого на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року в частині призначеного покарання, а саме, пом`якшено покарання до 9 років позбавлення волі; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2016 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 змінені, а саме, перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, в решті судові рішення залишено без змін,
про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому засуджений просить здійснити зарахування в строк відбування покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2016 року, зміненого ухвалами апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року, строк попереднього ув`язнення з 24.05.2016 по 28.09.2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 та просив відмовити в його задоволенні.
Від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд даної справи у його відсутність.
Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого встановив наступне.
Згідно вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому частини п`ятої статті 72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно частини першої статті 5 КК України.
За положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно абз.4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
При цьому, згідно частин першої та другої статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частин п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Разом з тим, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Відтак, як вбачається з матеріалів справи засудженого, ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 07 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.
Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_5 в частині призначення покарання та початку обчислення строку покарання змінено. Покарання призначене ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України пом`якшено до 9 років позбавлення волі. Строк покарання визначено рахувати з 07.07.2015. Згідно з ч.5 ст.72 КК України зараховано час перебування під вартою ОСОБА_4 з 07.07.2015 по 24.05.2016 в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року, вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. В решті вирок та ухвалу судів залишено без змін.
Відтак, як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, ОСОБА_4 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2015 року по 24 травня 2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року ухвала апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року в цій частині залишена без змін. Ухвала апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року набрала законної сили 24 травня 2016 року.
Засуджений ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року, за яким вирішене питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за період часу з дня затримання особи до дня набрання вироком законної сили.
З матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 звертався з клопотанням, в якому просив зарахувати йому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року). Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 серпня 2018 року ухвала Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року залишена без змін. Ухвалою колегії суддів Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 06 листопада 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 серпня 2018 року. Ухвала Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року набрала законної сили.
Крім того, засуджений також вже звертався з аналогічним клопотанням щодо зарахування йому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), а саме періоду, протягом якого розглядалася його касаційна скарга - з 24 травня 2016 року по 28 вересня 2017 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовлено, ухвала набрала законної сили 28 січня 2019 року, відомостей щодо її оскарження матеріали особової справи не містять. Крім того, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2019 року у задоволенні аналогічного клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовлено, вказана ухвала залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 червня 2019 року.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для повторного розгляду клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року часу, протягом якого розглядалася його касаційна скарга на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, яке вже було предметом судового розгляду.
Вимоги засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року часу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження також не підлягають задоволенню, оскільки такий строк в розумінні абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) не є строком попереднього ув`язнення.
Таким чином, з огляду на приведене вище, в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2020 року

Суддя ОСОБА_1