Справа № 509/1753/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ :

16 квітня 2020 року, до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся засуджений ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, в якому зазначив, що вироком Біляївського райсуду Одеської області від 29.04.2013 р., він був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 309 ч. 2, 162 ч. 2, 127 ч. 2, 121 ч. 2, 366 ч. 2, 365 ч. 3, 364 ч. 3 КК України з призначенням йому покарання : за ст. 309 ч. 2 КК України у виді 2 р. п/в, за ст. 162 ч. 2 КК України в виді 3 р. п/в, за ст. 127 ч. 2 КК України у виді 5 р. п/в, за ст. 121 ч. 2 КК України у виді 8 р. п/в, за ст. 366 ч. 2 КК України у виді 3 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 р., за ст. 365 ч. 3 КК України у виді 7 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р., за ст. 366 ч. 3 КК України у виді 5 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 р. з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 8 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р. з конфіскацією майна, міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд змінено на тримання під вартою в ОСІ м. Одеси до вступу вироком в законну силу, взяти його під варту в залі суду, строк відбуття покарання відраховувати з 29.04.2013 р., стягнуто з ОСОБА_4 : на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 4000 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 20000 грн., в задоволенні решті позовів відмовлено. Вирішено долю речових доказів по справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.09.2013 р. апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволено частково, а вирок Біляївського райсуду Одеської області від 29.04.2013 р. у відношенні ОСОБА_4 змінено, вважати ОСОБА_4 засудженим : за ст. 127 ч. 2 КК України до 5 р. п/в, за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 р. п/в, за ст. 365 ч. 3 КК України до 7 р. п/в з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р., за ст. 364 ч. 3 КК України до 5 р. п/в з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 р. з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 8 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р. з конфіскацією майна, звільнено ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком за ст. 309 ч. 2, 162 ч. 2, 366 ч. 2 КК України у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в решті частини вирок залишено без змін.

Ухвалою ВССУ від 13.03.2014 р. касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення. В порядку ст. 395 КПК України (1960 р.) вирок Біляївського р/с Одеської області від 29.04.2013 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24.09.2013 р. змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 3 на ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2014 р.) і за цією нормою статті, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 р. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 р. без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, остаточним вважати покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 8 р. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 р. без конфіскації майна. В решті вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 залишити без змін.
Ухвалою Менського райсуду Чернігівської області від 05.04.2018 р., яка набрала законної сили 13.04.2018 р. - задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та ОСОБА_4 , засудженого вироком Біляївського р/с Одеської області від 29.04.2013 р. звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання 2 р. 7 м. 14 днів позбавлення волі.
Своє клопотання, засуджений ОСОБА_4 мотивує тим, що на даний час, він, з 06.12.2018 р. перебуває на обліку в Овідіопольському МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, де відбуває покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 р. та згідно довідки-характеристики заступника начальника відділу Овідіопольського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 не порушував вимоги ст. 34 КВК України, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.
Також, засуджений у своєму клопотанні вказує, що на час звернення до суду з вказаним клопотанням, він, у відповідності до ч. 2 ст. 81 КПК України вже відбув 2/3 частини строку додаткового покарання встановлених законом, посад, заборонених вироком суду він не займав, нового злочину не скоїв, від відбування додаткового покарання не ухилявся та своєчасно з`являвся до органу пробації, порушень громадського порядку не допускав, позитивно характеризується, на своєму утриманні має двох дітей 2014 р.н. та 2004 р.н., з якими постійно проживає за адресою : АДРЕСА_1 і кожного разу їздити до м. Чорноморська, де знаходиться Овідіопольський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області за власні кошти для нього є суттєвим матеріальним навантаженням та перешкодою для офіційного працевлаштування на роботу, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, про що він просив у клопотанні.
В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, однак у своєму клопотанні просив суд, розглянути його клопотання в судовому засіданні без його участі та участі його захисника (адвоката).
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки та проханням про проведення засідання суду за його відсутності у зв`язку з карантинними заходами (а.с. 51).

Представниця Овідіопольського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила, надіславши до суду письмову заяву, в якій просила суд, розглянути клопотання ОСОБА_4 без її участі на думку суду (а.с. 52,53).
У відповідно до приписів ч. 5 ст. 539 КПК України, неявка неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи ОСОБА_4 № 12/2018 р., взятого на облік 06.12.2018 р., суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України - під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати зокрема і питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Статтею 81 КК України передбачено, що особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом МЮУ від 29 січня 2019 року за № 272/5, строк покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі або позбавлення волі на певний строк поширюється на весь час відбування основного покарання і на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 КК України - з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Згідно з п.п. 2,5,7 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК України. При чому, відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. Таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Суд встановив, що вироком Біляївського райсуду Одеської області від 29.04.2013 р., він був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 309 ч. 2, 162 ч. 2, 127 ч. 2, 121 ч. 2, 366 ч. 2, 365 ч. 3, 364 ч. 3 КК України з призначенням йому покарання : за ст. 309 ч. 2 КК України у виді 2 р. п/в, за ст. 162 ч. 2 КК України в виді 3 р. п/в, за ст. 127 ч. 2 КК України у виді 5 р. п/в, за ст. 121 ч. 2 КК України у виді 8 р. п/в, за ст. 366 ч. 2 КК України у виді 3 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 р., за ст. 365 ч. 3 КК України у виді 7 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р., за ст. 366 ч. 3 КК України у виді 5 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 р. з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 8 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р. з конфіскацією майна, міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд змінено на тримання під вартою в ОСІ м. Одеси до вступу вироком в законну силу, взяти його під варту в залі суду, строк відбуття покарання відраховувати з 29.04.2013 р., стягнуто з ОСОБА_4 : на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 4000 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 20000 грн., в задоволенні решті позовів відмовлено. Вирішено долю речових доказів по справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.09.2013 р. апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволено частково, а вирок Біляївського райсуду Одеської області від 29.04.2013 р. у відношенні ОСОБА_4 змінено, вважати ОСОБА_4 засудженим : за ст. 127 ч. 2 КК України до 5 р. п/в, за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 р. п/в, за ст. 365 ч. 3 КК України до 7 р. п/в з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р., за ст. 364 ч. 3 КК України до 5 р. п/в з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 р. з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 8 р. п/в з позбавленням з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 3 р. з конфіскацією майна, звільнено ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком за ст. 309 ч. 2, 162 ч. 2, 366 ч. 2 КК України у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в решті частини вирок залишено без змін.

Ухвалою ВССУ від 13.03.2014 р. касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення. В порядку ст. 395 КПК України (1960 р.) вирок Біляївського р/с Одеської області від 29.04.2013 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24.09.2013 р. змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 3 на ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2014 р.) і за цією нормою статті, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 р. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 р. без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, остаточним вважати покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 8 р. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 р. без конфіскації майна. В решті вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 залишити без змін.
Ухвалою Менського райсуду Чернігівської області від 05.04.2018 р., яка набрала законної сили 13.04.2018 р. - задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та ОСОБА_4 , засудженого вироком Біляївського р/с Одеської області від 29.04.2013 р. звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання 2 р. 7 м. 14 днів позбавлення волі.
Судом з`ясовано, і підтверджено матеріалами особової справи № 12/2018, що засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 частини строку додаткового покарання встановлених законом, посад, заборонених вироком суду не займав, нового злочину не скоїв, від відбування додаткового покарання не ухилявся та своєчасно з`являвся до органу пробації, порушень громадського порядку не допускав, позитивно характеризується, на своєму утриманні має двох дітей 2014 р.н. та 2004 р.н., з якими постійно проживає за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами особової справи ОСОБА_4 . Крім того, як вказує засуджений, кожного разу їздити до м. Чорноморська, де знаходиться Овідіопольський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області за власні кошти для нього є суттєвим матеріальним навантаженням та перешкодою для офіційного працевлаштування на роботу.
На думку суду, вказане вище, дає підстави засудженому ОСОБА_4 на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, про що він просив у клопотанні, і яке на думку суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК Украины, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки задовольнити ;
2.Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки призначеного вироком Біляївського райсуду Одеської області від 29.04.2013 р.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1