Справа № 754/4832/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0009558 від 13.11.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2020 року судді було розподілено автоматизованою системою заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження № 754/4832/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0009558 від 13.11.2018 року по заяві потерпілого ОСОБА_3 .

Заява захисника про відвід мотивована тим, що у даному кримінальному провадженні № 0009558 постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 3 від 16.12.2018 року призначена група прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора в порядку ст. 37 КПК України, процесуальним керівником яких зазначено прокурора ОСОБА_8 . Також до складу групи включено прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , яка з судового засідання 06.12.2019 року підтримує обвинувачення у даній справі. На початку судового засідання 23.01.2020 року потерпілий ОСОБА_3 заявив, що вранці 24.12.2019 року він із зміненою зовнішністю прибув до місця роботи захисника ОСОБА_5 , знімав захисника під час руху повз місце роботи по вул. Будівельників. 38/14 у м. Києві, стверджував, що він був здоровим і вимагав розповісти, як він, будучи нібито хворим, 23.12.2019 року не прийшов до суду, а 24.12.2019 року прийшов на роботу. Суддя ОСОБА_6 без з`ясування у потерпілого ОСОБА_3 підстав зміни зовнішності і стеження за адвокатом ОСОБА_5 , демонстрації доказів твердження про відсутність хвороби у адвоката ОСОБА_5 24.01.2020 року, без пропозиції захиснику дати пояснення по заяві потерпілого ОСОБА_3 висловив погрозу в наступному випадку хвороби захисника ОСОБА_5 ретельно перевіряти лікарів та діагноз хвороби адвоката та притягувати до відповідальності. При цьому прокурор ОСОБА_7 під час допиту потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні постійно просила суд зняти питання захисника потерпілому, що стосувались обставин, які передували крадіжці шуруповерта, їх кількості та індивідуальних ознак іншого майна ОСОБА_3 і членів його родини, уточнення переліку речей, конкретних номерів шуруповертів, місця зберігання в квартирі викрадених речей, про час, обставини і прізвище прокурора, який за словами ОСОБА_3 повідомив його про проблеми з серійними номерами шуруповертів, причин зміни показів, які давав на досудовому слідстві, продемонструвати оригінали гарантійних талонів обох шуруповертів, які за словами ОСОБА_3 були під час допиту у нього. Практично всі ці прохання прокурора ОСОБА_7 головуючий у справі задовольняв і знімав запитання захисника на підставі того, що вони на його думку не стосуються обвинувачення ОСОБА_4 . Відразу після закінчення судового засідання 23.01.2020 року на прохання захисника ОСОБА_5 прокурор ОСОБА_7 у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 відповіла, що захисник може звертатись з зазначених вище питань в письмовому вигляді, а що стосується дій захисника ОСОБА_5 , то вони призвели до збільшення обвинувачення ОСОБА_4 . Через кілька хвилин після цієї розмови захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_4 бачили, як прокурор ОСОБА_7 біля приміщення Деснянського районного суду в м. Києві тривалий час наставляла потерпілого ОСОБА_3 по даній справі. Впродовж всього часу після судового засідання прокурор ОСОБА_7 жодного разу не відповіла на численні письмові та усні звернення захисника з наведених вище питань. Суддя ОСОБА_6 , у свою чергу, на численні звернення захисника про приєднання до матеріалів справи її частини за 07.05.2019 року та видачу копії звукозапису судового засідання у даній справі від 07.05.2019 року, під вигаданими та незаконними підставами відмовляє в їх задоволенні. З наведеного слідує, що протиправна поведінка потерпілого ОСОБА_3 , який незаконним шляхом тисне на сторону обвинувачення, на обвинуваченого ним ОСОБА_4 , на захисника ОСОБА_5 фактично призвела до заміни процесуального керівника сторони обвинувачення у даній справі прокурора ОСОБА_8 на прокурора ОСОБА_7 , яка підтримує його незаконні дії та дає поради, як збільшити обвинувачення ОСОБА_4 , незаконно усунути від захисту адвоката ОСОБА_5 і фактично залякати обвинуваченого ОСОБА_4 . Такі дії під час судового розгляду потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_7 і судді ОСОБА_6 , який замість виявлення об`єктивності, виявляє до сторони обвинувачення прихильність та підтримку стеження і залякування адвоката ОСОБА_5 і його підзахисного ОСОБА_4 , викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості як прокурора ОСОБА_7 , так і судді ОСОБА_6 в даній справі. На підставі викладеного захисник ОСОБА_9 просить суд відвести прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 від підтримання обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; відвести суддю Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, зважаючи на її необґрунтованість.

Захисник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви повідомлений належним чином.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду заяви повідомлена належним чином.

З урахуванням вимог ст. 81 КПК України суддя вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, які не з`явилися.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею ст. 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо суддя, є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї учасників кримінального провадження; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді, для розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Статтею ст. 77 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу прокурору, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у упередженості судді та прокурора та свідчили про наявність підстав для їх відводу, визначених положеннями статтей 75, 77 КПК України.

Для відводу судді чи прокурору необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Враховуючи наведене вище, вимоги діючого законодавства, суддя вважає, що під час розгляду заяви не знайшов підтвердження факт порушення вимог КПК України, подана заява про відвід не вмотивована та не обґрунтована, відсутні аргументи, докази, що підтверджують наявність підстав для відводу, обставини, які були покладені в основу заяви, не передбачені ст. 75, 76 КПК України, як підстави для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1