Справа № 199/3224/19
ВИРОК
іменем України
2019 року грудня місяця 18 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000267 від 19.02.2019 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро (Дніпропетровська), громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 18.02.2019 приблизно о 17:00 годині знаходився в приміщені кафе «На коня», розташованого по вул. Богомаза, буд. 185а в м. Дніпро, де вживав алкогольні напої, де в цей час між ним та одним із відвідувачів кафе ОСОБА_8 зав`язалась розмова, яка переросла в сварку. Намагаючись уникнути конфліктної ситуації, ОСОБА_8 залишив приміщення кафе «На коня», розташованого по вул. Богомаза, буд. 185а в м. Дніпро, та направився в напрямку буд. 202А по вул. Богомаза в м. Дніпро, проте ОСОБА_3 , бажаючи продовжити розмову, вийшов за ОСОБА_8 на вулицю та направився в напрямку буд. 202А по вул. Богомаза в м. Дніпро.

Далі, у ОСОБА_3 , який бажав продовження конфлікту, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, 18.02.2019 приблизно о 17:10 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. 185а по вул. Богомаза в м. Дніпро, тримаючи у правій руці невстановлений предмет, який має колюче-ріжучі властивості, почав наздоганяти ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, усвідомлюючи, що його дії можуть привести до тяжких наслідків, які за своїм характером можуть відноситися до небезпечних для життя, цього ж дня, тобто 18.02.2019, приблизно о 17:15 годині ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_8 біля буд. 202А по вул. Богомаза в м. Дніпро та, стоячи обличчям до останнього, завдав один удар невстановленим предметом, який має колюче-ріжучі властивості, який утримував в правій руці, в область лівої скроні ОСОБА_8 . Після вказаного удару останній втримався на ногах, перекинув ОСОБА_3 через стегно та попрямував в сторону вулиці Калинова в м. Дніпро.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, 18.02.2019 приблизно о 17:16 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку 202а по вул. Богомаза в м. Дніпро, встав та схопив у праву руку з землі цеглину та стрімкою ходою почав наздоганяти ОСОБА_8 .

Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень до кінця, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, усвідомлюючи, що його дії можуть привести до тяжких наслідків, які за своїм характером можуть відноситися до небезпечних для життя та здоров`я, цього ж дня, приблизно о 17:17 годині, ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_8 біля будинку 202А по вул. Богомаза в м. Дніпро та, стоячи обличчям до останнього, завдав один удар цеглиною, яку утримував в правій руці, в область лівої скроні ОСОБА_8 . Від вказаного удару останній впав з висоти власного зросту передньою частиною тіла на заасфальтовану поверхню проїжджої частини дороги.

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, проникаючого колото-різаного поранення лівої скроневої ділянки голови, рани шкіри лівої скроневої області, дірчатого перелому луски лівої скроневої кістки (довжиною приблизно 2,0 см), ушкодження твердої мозкової оболонки в області дірчатого перелому, забій головного мозку III ступеня з вогнищем забою та гематомою речовини головного мозку в лівій скроневій долі великого об`єму (5х3,5х5см), пневмоцефалії, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, що відповідає вимогам п.2.1.3. «а, б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказам МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Проникаюча відкрита тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку III ступеня, вогнищевий забій великого об`єму лівої скроневої долі мозку, пневмоцефалія, дірчатий перелом луски лівої скроневої кістки під час травматичного процесу призвели до розвитку різко вираженого спастичного правобічного геміпарезу, сенсо-моторної афазії, координаторної недостатності, що стосовно таб.1, п.п.1.3 «б», 1.5.2 «г», 1.6 «а» призвело до 90% (дев`яносто) стійкої втрати професійної працездатності, відповідно до Наказу МОЗ України від 05.06.2012 №420 «Про затвердження Порядку та критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав частково та заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме 18.02.2018 приблизно о 17-00 годині відпочивав в приміщені кафе «На коня», розташованого по вул. Богомаза 185а, в м. Дніпро, де розпивав спиртні напої. Він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки не пам`ятає з якої причини виник у нього конфлікт з ОСОБА_8 . Після конфлікту потерпілий ОСОБА_8 вийшов на вулицю. Він також попрямував за ним. На вулиці між ними почалася штовханина, в результаті якої ОСОБА_8 повалив його на землю, а сам піднявся та направився в напрямку будинку 202А по вул. Богомаза в м. Дніпро. Він, піднявшись з землі, взяв цеглину та стрімкою ходою почав наздоганяти ОСОБА_8 . На відстані 2-3 метрів від потерпілого він кинув в ОСОБА_8 цеглину. Куди саме попав в потерпілого, він не бачив, але через деякий час побачив кров на голові ОСОБА_8 . Потерпілий ледве тримався на ногах, його підтримував товариш, який був із ним. Він відразу почав надавати допомогу потерпілому. Хтось з людей викликав швидку допомогу. ОСОБА_8 відвези в лікарню, а він пішов додому. Через деякий час до нього додому приїхали працівники поліції, які доставили його в АНД РО. Не заперечує, що тілесні ушкодження у потерпілого виникли від його дій, але ці тілесні ушкодження він наносив цеглиною, предмета з колюче-ріжучими властивостями, як ніж, у нього при собі не було. Висновок експертизи, який вказує на наявність поранення у потерпілого саме таким предметом, він ніяк пояснити не може. У скоєному щиро кається. Він не припускав, що таке може трапитись. Вважає, що через стан сп`яніння, він повів себе таким чином, що взявся за цеглину.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона 18.02.2019 знаходилась за місцем свого мешкання, а саме по АДРЕСА_2 , де чекала свого чоловіка з роботи. Прийшов його друг і сказав, що її чоловік знаходиться в лікарні №6. Вона приїхала до 6-ї лікарні, де їй сказали, що її чоловік в реанімації. Вийшов лікар і сказав, що її чоловіка ОСОБА_9 готують до перевезення в лікарню імені Мечникова. У машині доктор сказала, що її чоловік в поганому стані, зробили томограф, виявилася велика гематома. Сказали, що потрібна операція. Після операції доктор сказав, що у її чоловіка відкрита черепно-мозкова травма. Її чоловік досі знаходиться в тяжкому стані та на нього боляче дивитися. Потрібне ще довге лікування. Від отриманих тілесних ушкоджень він став інвалідом 1 групи. На теперішній час вона фактично сама утримує фізично, матеріально та морально хворого чоловіка, який потребує в сторонній допомозі, та є єдиним годувальником сем`ї. Їй заподіяна матеріальна та моральна шкода.Вважає, що ОСОБА_3 заслуговує суворого покарання;

- показами свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він разом із потерпілим ОСОБА_8 працює. Ввечері 18.02.2019 вони вийшли з роботи та зайшли до кафе «На коня» на вул. Богомаза в м. Дніпро, де він випив 100 г горілки, а потерпілий випив тільки лимонад та з`їв цукерку. ОСОБА_8 взагалі не вживає спиртні напої. В кафе були тільки вони, жінка-бармен, охоронець та 2 чоловіки, які лежали на лавці та спали. Вони виходили з кафе, першим він вийшов, а через 15 секунд вийшов ОСОБА_8 та сказав, щоб вони йшли швидше, оскільки він вдарив чоловіка в кафе через неправильну поведінку, а в нього, того чоловіка, був ніж. Вони пішли, а за ними вибіг чоловік ОСОБА_3 , який наздогнав них, та почав кричати щось про вік та питав, чому його вдарили, в руці у нього було щось блискуче, можливо ніж. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зчепились, останній захищався пакетом, який тримав у руці, від обвинуваченого, але потім його викинув в бік та почалась бійка. ОСОБА_8 кинув ОСОБА_3 на асфальт та вони пішли далі. ОСОБА_8 тримався за голову та шатався, у нього йшла кров. Вони йшли вдвох далі, але їх знов наздогнав ОСОБА_3 , який тримав камінь в руках. Після чого він кинув камінь в ОСОБА_8 , але долетів він до нього, він точно не пам`ятає. Після цього ОСОБА_8 хотів взяти теж камінь, але йому стало погану, сильно йшла кров з голови. Як обвинувачений наніс удар ножем потерпілому він не бачив, але в останнього текла кров з голови після першої бійки. Під час бійок ОСОБА_11 не бився головою об землю. Швидка допомога забрала ОСОБА_8 до 6-ї лікарні;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що вона працює в кафе «На коня». В день коли це трапилось, в лютому-березні 2019 року, вона працювала барменом та бачила обвинуваченого з іншим чоловіком, вони пили тільки пиво. Також ще були чоловіки в кафе. Потім зайшли ще 2-є чоловіків, один випив 50 г горілки, та вони пішли до виходу. Після обвинувачений щось сказав чоловіку, який йшов останній, і він через це вдарив обвинуваченого та вийшов з кафе. Обвинувачений встав та вибіг за ними. У нього вона нічого не бачила в руках. На вулиці сталась бійка, але вона це знає зі слів інших, особисто вона нічого не бачила, оскільки знаходилась в приміщені кафе;

- показами експерта ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні підтримала свій висновок експерта та суду пояснила, що для експертизи була взята медична документація потерпілого із лікарень та встановлена ступень тяжкості тілесних ушкоджень, які є тяжкими, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати активні дії, але їх обсяг вказати неможливо;

- показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що він є лікарем лікарні ім. Мечникова. Він був лікарем у потерпілого ОСОБА_8 та його оперував. У останнього при надходженні до лікарні був тяжкий стан, при огляді було виявлені 2 накладених шви. При оперуванні ОСОБА_8 були зняті ці шви та виявлено колото-ріжуче поранення, з якого йшла кровотеча. Ця травма була небезпечна для життя. Він вважає, що таке поранення потерпілий міг отримати від колючого предмету, на кшталт леза ножа, заточки чи цвяха. На його думку, потерпілий після поранення міг пересуватись деякий час, можливо від 2 до 7 хвилин, а потім після зростання гематоми його стан погіршився;

- протоколом огляду місця події від 18.02.2019 з фототаблицею до нього, відповідно до якого за адресою: м. Дніпро, вул. Богомаза 202 а, на земельної ділянці був виявлено предмет, а саме цеглина з РБК, яка була запакована в спец-пакет;
- довідкою 6-ї МКЛ від 18.02.2019, згідно якої у ОСОБА_9 після доставлення його до лікарні був встановлен діагноз: ОЧМТ, забій головного мозку, черепна гематома;

- довідкою № 263 з клінічної лікарні І.І. Мечникова від 18.02.2019, згідно якої у ОСОБА_8 після доставляння його до лікарні був встановлен діагноз: тяжка ЧМТ, внутримозкова гематома;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2019, згідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу зображену на фото №3, яка 18.02.2019 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_8 біля будинку №202а по вул. Богомаза в м. Дніпро. На фото №3 зображений ОСОБА_3 ;
- диском з відеозаписом з камер відеоспостереження від 18.02.2019 навпроти буд. № 202а по вул. Богомаза в м. Дніпро, який був переглянутий в судовому засіданні;
- довідкою № 696 6-ї МКЛ від 19.02.2019, згідно якої у ОСОБА_3 після звернення його до лікарні був встановлен діагноз: різана рана долонної поверхні лівої кисті і першого пальця лівої кисті;

- висновком експерта судово-медичної імунології № 541 від 18.03.2019, згідно якого: зразки крові ОСОБА_3 , 1992 року народження, встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта судово-медичної імунології № 543 від 20.03.2019, згідно якого: зразки крові ОСОБА_8 , 1973 року народження, встановлена група 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта судово-медичної імунології № 572 від 10.04.2019, згідно якого:

Згідно «Висновку експерта» за №541 від 18.03.2019 «При дослідженні зразка крові ОСОБА_3 , 1992 року ародження., встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО».
Згідно «Висновку експерта» №543 від 20.03.19 «При дослідженні зразка крові ОСОБА_8 , 1973 року народження встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
На наданому на дослідження марлевому тампоні зі змивом (об`єкт №1) «речовини бурого кольору, вилучених 18.02.2019 біля будинку №202-а по вул. Богомаза в м. Дніпро» встановлена наявність крові людини.
При серологічному дослідженні сліду крові в (об`єкті №1) в ньому виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Отриманий результат дослідження не виключає можливості походження вказаного сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
Враховуючи отримані результати дослідження не виключена можливість походження вказаного сліду за рахунок крові ОСОБА_8 , 1973 року народження, оскільки виявлений в сліді крові (об`єкт №1) антиген Н є групоспецифічним для його крові.

Оскільки антигену В, який є групоспецифічним антигеном для підозрюваного ОСОБА_3 , 1992 року народження, в сліді крові (об`єкта №1) не виявлено, даних про присутність крові підозрюваного в вказаному сліді не отримано.

- висновком експерта судово-медичної імунології № 573 від 10.04.2019, згідно якого:

Згідно «Висновку експерта» за №541 від 18.03.2019 «При дослідженні зразка крові ОСОБА_3 , 1992 року народження, встановлена група В з ізогемаглютеніном анти-А за ізосерологічною системою АВО».
Згідно «Висновку експерта» №543 від 20.03.19 «При дослідженні зразка крові ОСОБА_8 , 1973 року народження, встановлена група 0 з ізогемаглюти- нінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
На наданому на дослідження фрагменті паперу (об`єкт №2) «(етикетка), вилученого 18.02.2019 біля будинку №202-а по вул. Богомаза в м. Дніпро » встановлена наявність крові людини.
При серологічному дослідженні сліду крові в (об`єкті №2) в ньому виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Отриманий результат дослідження не виключає можливості походження вказаного сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
Враховуючи отримані результати дослідження не виключена можливість походження вказаного сліду за рахунок крові ОСОБА_8 , 1973 року народження, оскільки виявлений в сліді крові (об`єкт №2) антиген Н є групоспецифічним для його крові.
Оскільки антигену В, який є групоспецифічним антигеном для підозрюваного ОСОБА_3 , 1992 року народження, в сліді крові (об`єкта №2) не виявлено, даних про присутність крові підозрюваного в вказаному сліді не отримано.
- висновком судово-медичної експертизи №1121е від 15.04.2019, згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій частці великого об`єму, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку праворуч), пневмоцефалії, ушкодження твердої мозкової оболонки у лівій скроневій області, дірчастого перелому лівої скроневої кістки, забійної рани у лівій скроневій області; саден правої кисті, правого передпліччя та в проекції крила правої клубової кістки.
Виявлені у нього тілесні ушкодження на голові ліворуч, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в ліву половину голови.
Тілесні ушкодження у вигляді саден спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в область правої верхньої кінцівки та тулуба праворуч.
Виявлені у нього тілесні ушкодження на голові ліворуч, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в ліву половину голови.
Тілесні ушкодження у вигляді саден спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в область правої верхньої кінцівки та тулуба праворуч.
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені від не менш як 2-х механічних дій (не менш як одна в голову та не менш як одна в праву половину тіла).
Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування в 6 МКЛ, тобто і в термін на який вказує слідчий у клопотанні.
Тілесні ушкодження у вигляді саден (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.
За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій частці великого об`єму, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку праворуч), пневмоцефалії, ушкодження твердої мозкової оболонки у лівій скроневій області, дірчастого перелому лівої скроневої кістки, забійної рани у лівій скроневій області - відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3 «а,б,в», «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.
Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень (по різним анатомічним лініям та поверхням), можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при паданні з висоти власного зросту.
- висновком експерта судово-медичної цітології № 398 від 17.04.2019, згідно якого:

Згідно «Висновку експерта» №543 від 20.03.2019 судово-медичної експертизи, виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» кров громадянина ОСОБА_8 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО, якій властивий антиген Н ізосерологічної системи АВО.
Згідно «Висновку експерта» №541 від 18.03.2019 судово-медичної експертизи, виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» кров громадянина ОСОБА_3 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. При дослідженні його зразка крові виявлений вміст супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВО.
На цеглині (об`єкти №№1;3;4;5) встановлена наявність крові та визначений білок людини; клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. На інших ділянках цеглини (об`єкти №№2;6) наявність крові не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені
ОСОБА_15 належність крові не визначена через відсутність її формених елементів. При встановленні групової належності крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО.
Враховуючи вище вказані результати дослідження можна припустити, що кров на цеглині (об`єкти №№1;3;4;5) могла походити від особи (осіб), груповій властивості крові якої (яких) характерний виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, а саме від потерпілого ОСОБА_8 , беручи до уваги його групову характеристику крові.
Даних про походження крові на цеглині від громадянина ОСОБА_3 не отримано, оскільки антиген В, який властивий його групі, не виявлений.
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №1122е від 15.04.2019, згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у лівій скроневій частці великого об`єму, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку праворуч), пневмоцефалії, ушкодження твердої мозкової оболонки у лівій скроневій області, дірчастого перелому лівої скроневої кістки, забійної рани у лівій скроневій області; саден правої кисті, правого передпліччя та в проекції крила правої клубової кістки.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.04.2019 з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_3 надав пояснення по обставинам вчиненого діяння проти ОСОБА_8 і вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень;

- протоколом перегляду відеозапису на DVD диску від 17.04.2019 обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно якого зафіксована бійка, яка трапилась між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 , на відео зафіксовано, як обвинувачений наніс один удар цеглиною потерпілому ОСОБА_8 ;
- протоколом перегляду відеозапису від 17.04.2019 потерпілою ОСОБА_6 та її представником ОСОБА_7 , відеозапис від 18.02.2019 знятий з камер відеоспостереження напроти буд. АДРЕСА_3 , згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу №1, як свого чоловіка ОСОБА_8 за одягом, статурою, ходою, поведінкою;

- переглядом в судовому засіданні відеозапису від 18.02.2019 з камер відеоспостереження напроти буд. АДРЕСА_3 , на якому зафіксовано конфлікт, який стався між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Відповідно до відеозапису потерпілий ОСОБА_8 разом зі свідком ОСОБА_10 проходять по вулиці, їх наздоганяє обвинувачений ОСОБА_3 . Останній підходить до потерпілого, нападає на нього, тримаючи предмет у руці, та наносить один удар в голову потерпілому. Потім ОСОБА_8 , обороняючись, повалив ОСОБА_3 на землю, та вибив предмет з рук. Після цього, обвинувачений піднявся з землі, та, взявши цеглину, продовжив напад на потерпілого. Останній вибив цеглину з рук обвинуваченого та пішов далі разом зі свідком ОСОБА_10 , іноді тримаючись за голову. Далі ОСОБА_3 продовжує переслідувати потерпілого зі свідком, бере знову камінь з землі та наносить удар потерпілому, від чого останній пошатнувся та впав на землю;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 194 від 19.11.2019, відповідно до якого комісією експертів на тілі ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження: відкрита проникаюча тяжка черепно-мозкова травма, проникаюче колото-різане поранення лівої скроневої ділянки голови, рана шкіри лівої скроневої області, дірчастий перелом луски лівої скроневої кістки (довжиною приблизно 2,0 см), ушкодження твердої мозкової оболонки в області дірчастого перелому, забій головного мозку III ступеня з вогнищем забою та гематомою речовини головного мозку в лівій скроневій долі великого об`єму(5хЗ,5х5см), пневмоцефалія, садна правої кисті, правого передпліччя та проекції крила правої клубової кістки.

Проникаюче колото-різане поранення лівої скроневої ділянки голови спричинено від дії плоского колюче-ріжучого предмету, типа клинка ножа, який має гостре лезо та обух, діяв в напрямку зліва направо, практично горизонтально, з контактом у ліву скроневу ділянку, що підтверджується формою, розмірами та характером дірчастого перелому (фото №1, №2), наявністю раньового каналу, який проходить крізь шкіру, луску лівої скроневої кістки, тверду мозкову оболонку, м`які мозкові оболонки та сліпо закінчується в лівій скроневій долі мозку на глибині 5 см, переважанням довжини раньового каналу над довжиною рани шкіри та довжини дірчастого перелому луски лівої скроневої кістки.

Садна в області правої верхньої кінцівки та в проекції крила клубової кістки справа спричинені від місцевої травматичної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі о такий (такі).

Проникаюче колото-різане поранення голови спричинено від дії плоского колюче-ріжучого предмету, типа клинка ножа, який має гостре лезо та обух, з шириною клинка, біля 2,0 см, на межі зануреної частини леза в луску лівої скроневої кістки.

Садна правої верхньої кінцівки, клубової ділянки справа не відображають конструктивних властивостей травмуючого предмету, тому конкретизувати його (їх) неможливо.

По виявленим тілесним ушкодженням в області голови можливо вказати лише місце та напрямок дії травмуючого предмету - лезо клинка ножа під час нанесення проникаючого поранення голови знаходилось у області лівої скроневої ділянки та діяло в напрямку зліва направо, практично горизонтально, з контактом у ліву скроневу ділянку; по саднах правої кисті, правого передпліччя, проекції крила правої клубової кістки можливо лише встановити місце дії тупого твердого предмету (предметів).

Конкретне розташування потерпілого та нападаючого, під час спричинення встановлених тілесних ушкоджень, встановити неможливо.

Проникаюче колото-різане поранення голови з ушкодженням речовини головного мозку призводить до швидкого розвитку відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, яка супроводжується втратою свідомості, що обмежує можливості потерпілого до активних цілеспрямованих дій, однак під час її розвитку, до виникнення загрозливих порушень мозкової діяльності, потерпілі можуть виконувати будь-які дії короткий термін часу.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, термін надання первинної медичної допомоги, можливо вказати, що тілесні ушкодження спричинені незадовго до надходження в лікувальний заклад, тобто до 18.02.2019.

Проникаюча тяжка черепно-мозкова травма за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, що відповідає вимогам п. 2.1.3. «а, б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.

Садна правої верхньої кінцівки та тулуба як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, у відповідності до вимог п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.

Проникаюча відкрита тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку III ступеня, вогнищевий забій великого об`єму лівої скроневої долі мозку, пневмоцефалія, дірчастий перелом луски лівої скроневої кістки під час травматичного процесу призвели до розвитку різко вираженого спастичного правобічного геміпарезу, сенсо-моторної афазії, координаторної недостатності, що стосовно таб.1, п.п.1.3 «б», 1.5.2 «г», 1.6 «а» призвело до 90% (дев`яносто) стійкої втрати професійної працездатності, відповідно до Наказу МОЗ України від 05.06.2012 №420 «Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків»;

- речовими доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого прокурором обвинувачення, правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, як такі, що виразилися у спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння та такому, що спричинило розлад здоров`я, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , а також свідківу суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд критично оцінює заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , надану суду, про те, що він не наносив потерпілому ОСОБА_8 удар невстановленим предметом, який має колюче-ріжучі властивості, а наносив лише удар цеглиною в область лівої скроні потерпілому, в результаті чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя. На думку суду ця заява обвинуваченого ОСОБА_3 спростована вищевикладеними та проаналізованими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, які є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Зокрема, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що в вечорі 18.02.2019 він разом з ОСОБА_8 зайшли в кафе «На коня», розташоване на вул. Богомаза в м. Дніпро. В кафе окрім них знаходились ще двоє чоловіків, які лежали на лавці і спали. Після того, як вони залишили приміщення кафе, за ними вибіг ОСОБА_3 , який наздогнавши їх, кричав та питав, чому його вдарили, при цьому в руках у нього було щось блискуче, можливо ніж. В ході бійки, яка виникла між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , останній зміг звільнитися від ОСОБА_3 , але тримався за голову, шатався, у нього йшла кров з голови. І вже після того, як ОСОБА_3 вдруге наздогнав ОСОБА_8 , він кинув цеглину в ОСОБА_8 , якому стало погано, йшла сильно кров, була викликана швидка допомога.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_14 , які він надав в судовому засіданні, слідує, що він проводив операцію ОСОБА_8 , у останнього в лікарні був тяжкий стан. При огляді було виявлено два накладних шви і після їх зняття ним було виявлено колото-ріжуче поранення, з якого йшла кровотеча. Він вважає, що потерпілий міг отримати це поранення від колючого предмета, яким могло бути лезо ножа.
Крім того, при перегляді в судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження напроти буд. АДРЕСА_3 було встановлено конфлікт, який стався між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_3 , наздогнавши ОСОБА_8 , нападає на останнього та, тримаючи довгастий предмет в руці, наносить удар в голову потерпілому. ОСОБА_8 , обороняючись, повалив ОСОБА_3 на землю та вибив цей предмет з рук останнього.
Як наслідок показів свідка ОСОБА_14 лікаря, який проводив операцію потерпілому ОСОБА_8 , судом в кримінальному провадженні буда призначена комісійна судово-медична експертиза, за висновками якої ( експертиза № 194 від 19.11.2019) на тілі ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження: відкрита проникаюча тяжка черепно-мозкова травма, проникаюче колото-різане поранення лівої скроневої ділянки голови, рана шкіри лівої скроневої області, дірчастий перелом луски лівої скроневої кістки (довжиною приблизно 2,0 см), ушкодження твердої мозкової оболонки в області дірчастого перелому, забій головного мозку III ступеня з вогнищем забою та гематомою речовини головного мозку в лівій скроневій долі великого об`єму(5хЗ,5х5см), пневмоцефалія, садна правої кисті, правого передпліччя та проекції крила правої клубової кістки.

Проникаюче колото-різане поранення лівої скроневої ділянки голови спричинено від дії плоского колюче-ріжучого предмету, типа клинка ножа, який має гостре лезо та обух, діяв в напрямку зліва направо, практично горизонтально, з контактом у ліву скроневу ділянку, що підтверджується формою, розмірами та характером дірчастого перелому (фото №1, №2), наявністю раньового каналу, який проходить крізь шкіру, луску лівої скроневої кістки, тверду мозкову оболонку, м`які мозкові оболонки та сліпо закінчується в лівій скроневій долі мозку на глибині 5 см, переважанням довжини раньового каналу над довжиною рани шкіри та довжини дірчастого перелому луски лівої скроневої кістки.

По виявленим тілесним ушкодженням в області голови можливо вказати лише місце та напрямок дії травмуючого предмету - лезо клинка ножа під час нанесення проникаючого поранення голови знаходилось у області лівої скроневої ділянки та діяло в напрямку зліва направо, практично горизонтально, з контактом у ліву скроневу ділянку; по саднах правої кисті, правого передпліччя, проекції крила правої клубової кістки можливо лише встановити місце дії тупого твердого предмету (предметів).
Проникаюче колото-різане поранення голови з ушкодженням речовини головного мозку призводить до швидкого розвитку відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, яка супроводжується втратою свідомості, що обмежує можливості потерпілого до активних цілеспрямованих дій, однак під час її розвитку, до виникнення загрозливих порушень мозкової діяльності, потерпілі можуть виконувати будь-які дії короткий термін часу.
Проникаюча тяжка черепно-мозкова травма за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, що відповідає вимогам п. 2.1.3. «а, б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.
Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що всі перелічені докази через їх несуперечливість свідчать про неспроможність заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо не нанесення ним удару потерпілому ОСОБА_8 предметом, який має колюче-ріжучі властивості.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_3 у момент вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння , що підтвердив як він сам в суді, так і свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , тому можливо з огляду на його фізіологічний стан він і не міг дати однозначної відповіді про наявність у нього предмета з колюче-ріжучіми властивостями.
Таким чином, аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 в цій частині, суд знаходить їх такими, що продиктовані його бажанням зменшити свою відповідальність за вчинений злочин.
Суд вважає необґрунтованим і думку сторони захисту щодо не визнання в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На думку сторони захисту тільки наявність в матеріалах кримінального провадження відповідного документу могло би підтверджувати стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 в момент вчинення злочину.

Надаючи оцінку даному доводу сторони захисту, суд виходить з того, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 встановлений на підставі сукупності зібраних доказів, а саме: показів самого обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його знаходження в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .

Суд вважає хибною думку сторони захисту щодо обов`язковості доказування стану алкогольного сп`яніння тільки певними доказами, зокрема результатами огляду особи для встановлення стану будь-якого сп`яніння.

Такої думки додержується і Верховний суд, який у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 15.03.2018 у справі № 372/2291/16-к ( провадження № 51-138км18) зазначив, що, оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази, у тому числі показання свідків, місцевий суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ в точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраний доказів с точки зору взаємозв`язку й достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення засудженим інкримінованого злочину в стані алкогольного сп`яніння, відповідно обґрунтовано визнав цю обставину обтяжуючою у відповідності з вимогами ст.67 КК. Верховний суд дійшов висновку, що в кримінальному провадженні не виключається можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

За таких обставин суд вважає, що вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину у стані алкогольного сп`яніння стороною обвинувачення доведено належними і допустимими доказами, а тому суд обґрунтовано, у відповідності до п.13 ч.1 ст.67 КК України, визнав вчинення злочину ОСОБА_3 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, яка обтяжує покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, скоїв злочин вперше, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, за місцем проживання скарг не надходило, не працює, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, частково відшкодував спричинену матеріальну шкоду, думку потерпілої та її представника, стан здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , який після отриманих тілесних ушкоджень втратив до 90% стійкої професійної працездатності, ставши інвалідом 1 групи, який потребує в уході та допомозі зі сторони ОСОБА_6 .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілої та її представника, обвинуваченого та його захисника, відсутність обставин, що пом`якшують йому покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, характер злочину, суспільну небезпеку злочину, дані про його особу, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Суд враховує і позиції Європейского суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії»( рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен роти Росії» ( рішення від 24.-3.2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для обвинуваченого, його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами,є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов та із врахуванням добровільного відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди в сумі 1250,00 гривень, остання просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в сумі 39 840,00 гривень, моральну шкоду в сумі 100 000,00 гривень, а також на її користь понесені витрати на правову допомогу в сумі 8 000,00 гривень.
Прокурор позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 підтримав повністю.
Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок злочину, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 3 Конституції України, Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. А розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.
Тому позовні вимоги про стягнення майнової шкоди на користь потерпілої підлягають задоволенню і з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню сума 33 110,20 гривень ( враховуючи добровільно відшкодовану суму 1250,00 грн) в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на лікування ОСОБА_8 , яка документально підтверджена, а сума 6 729,80 гривень підлягає відшкодуваню в рахунок втраченого заробітку потерпілим за два місяці, що також підтверджено документально, а всього підлягає стягненню сума 39 840,00 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.
За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, перенесених потерпілою в наслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, вважає суму, зазначену ОСОБА_6 в своїй позовній заяві, такою, що відповідає завданій моральній шкоді, а тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню сума в розмірі 100 000,00 гривень, в якості компенсації моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьої цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.120 КПК витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу.
Відповідно до ЦПК України закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правову допомогу за умови дотримання вимог ст. 137 ЦПК України.
Вирішуючи питання розміру процесуальних витрат, понесених позивачем на правову допомогу, суд виходить із тих міркувань, що до таких витрат належать витрати на правову допомогу. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про оплату вартості зазначеної правової допомоги.
Згідно зі ст.ст. 26,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), 3) обсягом, наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отриманий адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення, і розумно обґрунтованим за розміром. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги.
Згідно з ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Враховуючи те, що потерпілою ОСОБА_6 суду були надані копія договору про надання юридичних послуг від 19.03.2019 з додатковими угодами від 19.03.2019, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру адвоката ОСОБА_7 та актів прийому здачі виконаних послуг від 13.04.2019 та від 12.07.2019 на загальну суму 8 000,00 гривень, понесені останньою витрати на правову допомогу підлягають стягненню на її користь з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 39 840,00 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 100 000,00 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 8 000,00 (вісім тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 147 840,00 (сто сорок сім тисяч вісімсот сорок) гривень.
Речовий доказ: CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження зберігати в матеріалак кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

18.12.2019