Справа №393/605/18
Провадження №1-кп/390/60/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000203 по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Новгородка, Кіровоградської області, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого осіб на утриманні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.07.2010 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- 07.02.2011 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.296, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2012 року іспитовий строк скасовано та направлено ОСОБА_12 в місця позбавлення волі терміном на 3 роки,

- 17.12.2015 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125, ст.71 КК України до 11 місяців позбавлення волі,

- 04.05.2018 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.296, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

- 20.06.2019 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.3 ст.296, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.08.2018 року близько 13.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину за адресою: вул.Миру, 181, смт.Новгородка, Кіровоградської області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневажливе ставлення до громадського порядку, який забезпечує спокій громадян і дотримання поведінки в побуті, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, безпричинно, з особливою зухвалістю, навмисно та демонстративно почав погрожувати присутнім фізичною розправою, в тому числі, потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_12 ударами рук та ніг розбив скло та погнув кузов автомобіля ВАЗ 2112, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 дерев`яною палицею, наніс удари по мопеду «Альфа», державний номер НОМЕР_2 , покинутий неподалік ОСОБА_7 , з метою уникнення отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_12 . В результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки.

На вимогу мешканців смт.Новгородка, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 припинити свої протиправні хуліганські дії ОСОБА_12 не реагував та, продовжуючи виявляти особливу зухвалість, демонструючи зневагу до норм моралі, продовжив грубо ображати присутніх, розмахував руками перед вищевказаними особами, наражаючи їх на небезпеку.

Продовжуючи грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_12 схопив ОСОБА_8 , який намагався заспокоїти його та припинити його протиправні дії, та повалив ОСОБА_8 на землю. В ході боротьби між ними, ОСОБА_12 вкусив ОСОБА_8 за шию з правої сторони, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді садна на шкірі правої половини шиї з гематомою навколо, яке згідно висновку експерта № 571 від 20.09.2018 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_12 , грубо порушуючи громадський порядок, підійшов до домоволодіння ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де пошкодив паркан, шляхом відламування дерев`яної частини від кріплень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки.
Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину не визнав та пояснив, що 28.08.2018 року близько 13.00 год. він разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 перебував біля магазину, що знаходиться по вул.Миру, в смт.Новгородка, де вони вживали коньяк, пиво та вино. До магазину на скутері приїхав ОСОБА_13 , з яким у нього склались неприязні відносини. ОСОБА_13 поставив скутер і штовхнув його об магазин, а обвинуваченому сказав відновлювати пошкодження дзеркала. У відповідь ОСОБА_12 «відремонтував» дзеркало та один раз рукою вдарив ОСОБА_13 . Потім приїхав брат ОСОБА_13 - ОСОБА_6 , який став втручатись в конфлікт і вдарив ОСОБА_12 в підборіддя. Обвинувачений його вдарив у відповідь. Від отриманого удару ОСОБА_6 не втримався і своїм тілом розбив скло своєї машини. По капоту автомобіля він не стрибав та не пам`ятає, чи бив автомобіль, оскільки його стали тримати мати та сестра. Потім ОСОБА_6 сів у машину та поїхав. Під час цього конфлікту до магазину їхав ОСОБА_7 , який впав з мопеда і почав тікати. ОСОБА_12 відтягнув мопед на узбіччя, але мопед ОСОБА_7 він не бив. Через хвилину підійшов ОСОБА_8 , який також був нетверезий, і також почав втручатись в ситуацію. ОСОБА_8 схопив ОСОБА_12 за шию. До них підскочив ОСОБА_15 і разом з ОСОБА_8 почали валити його з ніг. В цей момент у ОСОБА_8 з рукава випала металева труба і вони втрьох впали на землю. До них підбігли мати обвинуваченого ОСОБА_18 та його сестра ОСОБА_19 , втрутились у бійку, а ОСОБА_18 забрала трубу. Обвинувачений підвівся на ноги і ОСОБА_8 і ОСОБА_20 розбіглись. ОСОБА_12 витягнув секцію забору, з якої вирвав штахет для самозахисту. Потім він погнався за ОСОБА_8 , оскільки подумав, що останній схопить іншу трубу для його побиття, але обвинуваченого зупинила ОСОБА_18 . Після затримання працівники поліції йому спричинили тілесні ушкодження, наявність яких було констатовано під час доставлення в слідчий ізолятор. За даним фактом він подавав відповідну скаргу. Під час вищезазначених подій магазин був відчинений і його відвідували покупці, з ними він в конфлікт не вступав і не пригадав, чи кидав він каміння або інші предмети в інших людей. Допускає, що був порушений громадський порядок через бійку, під час конфлікту він так само, як і інші його учасники висловлювались нецензурною лайкою. Проте обвинувачений заперечує, що він вчинив хуліганські дії, оскільки бійку він не починав і перебував біля магазину без умислу на вчинення хуліганських дій. Спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 обвинувачений визнає та зазначає, що завдав їх через провокацію і самозахист, тому не погоджується з кваліфікацією його дій.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 28.08.2018 року близько 13.00 год. він приїхав до магазину по вул.Миру в смт.Новгородка на власному автомобілі ВАЗ 2112, державний номер НОМЕР_3 , де побачив свого брата ОСОБА_13 , який був наляканий. Останній йому розповів про агресивну поведінку ОСОБА_12 та побиття останнім якогось мопеда. Потерпілий одразу викликав поліцію. В цей час із-за магазину вийшов ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно: кричав та голосно виражався нецензурною лайкою. ОСОБА_12 почав нападати на його брата - ОСОБА_13 . Потерпілий ОСОБА_6 став між ними, щоб уникнути бійки між ними та намагався спокійно вмовити ОСОБА_12 припинити свою поведінку. Проте, ОСОБА_12 своєї агресивної поведінки не припинив, почав нападати вже на самого потерпілого і між ними почалась штовханина. В цей момент до них підійшла матір ОСОБА_12 і розборонила їх. Після чого ОСОБА_12 підійшов до його автомобіля і вдарив по спойлеру, розбив кулаком скло, вистрибнув на капот. Потім ОСОБА_12 взяв на узбіччі цеглину і став наближатись до автомобіля. Люди, які зібралися біля магазину, просили ОСОБА_12 припинити свої дії щодо пошкодження автомобіля, а ОСОБА_12 кинув цеглину у натовп та в потерпілого. На прохання своєї сестри ОСОБА_12 своїх дій не припинив, і взяв до рук дерев`яну палицю. В цей момент потерпілий сів в автомобіль та поїхав додому. Потерпілий вважає, що своїми діями обвинувачений порушив громадський порядок. Ремонт автомобіля потерпілий здійснив за свої кошти. В письмовій заяві, поданій ним до суду, зазначив, що цивільний позов пред`являти не бажає.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 28.08.2018 року, близько 13.00 год. він на мопеді приїхав до магазину, що знаходиться по вул.Миру в смт.Новгородка біля якого перебувало приблизно 10 осіб. До нього з криками підбіг ОСОБА_12 з палицею в руках, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він почав розвертати мопед та їхати, але не впорався з керуванням, впав та відскочив в сторону. В цей момент до мопеда підбіг ОСОБА_12 та почав бити мопед палицею, а після того, як зламав палицю, ОСОБА_12 розвернувся і пішов до магазину. Потерпілий, під час того, як намагався завести мопед, побачив, як ОСОБА_12 біжить за якимось чоловіком і кидав у нього камінь. Потім, ОСОБА_12 знов підійшов до нього та просив його відвезти додому, однак мопед не заводився. В цей момент підійшов ОСОБА_8 , став заступатись за ОСОБА_7 . Останній покотив мопед додому та побачив початок бійки ОСОБА_12 з ОСОБА_8 і що вони вдвох впали на землю. Подальші події він не бачив. ОСОБА_12 він знає як мешканця смт.Новгородка, в неприязних відносинах з обвинуваченим він не перебуває. Моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого він не має, просив обвинуваченого суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що в кінці літа 2018 року в обідній час, перебуваючи біля свого будинку по АДРЕСА_3 , він почув крики. Вийшовши на вулицю, він побачив що, на незначній відстані від нього навколо автомобіля, який належить ОСОБА_6 , бігає ОСОБА_12 . Неподалік автомобіля перебувала декілька осіб. Потім на мопеді до ОСОБА_12 став наближатись ОСОБА_7 , який не впорався з керуванням та впав. ОСОБА_12 підбіг до мопеда ОСОБА_7 і з агресією став наносити по мопеду удари. Оскільки ОСОБА_12 поводив себе агресивно, потерпілий підійшов до нього з метою заспокоїти його та припинити скоєння ним протиправних дій. Підійшовши до ОСОБА_12 , потерпілий побачив, що обвинувачений перебуває у збудженому стані та іде назустріч зі словами: «Що дядько ОСОБА_21 , і ви хочете?». На його зауваження ОСОБА_12 не відреагував і між ними почалась боротьба, під час якої вони впали на землю. Під час боротьби ОСОБА_12 вкусив його за шию. Потерпілий вирвався і почав тікати. ОСОБА_12 відірвав секцію забору, від якої відірвав штахетину та побіг наздоганяти потерпілого. Потерпілий забіг до свого двору, слідом за ним забіг і ОСОБА_12 . Потерпілий для самозахисту схопив перше, що потрапило під руку металеву трубу, і нею вдарив ОСОБА_12 . В цей момент втрутилась дружина потерпілого, забрала його в дім і викликала поліцію. До вищевказаних подій конфліктів з обвинуваченим у нього не було. Цивільний позов ним не заявлявся. В письмовій заяві просив покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 28.08.2018 року в обідній час перебувала в своєму будинку в АДРЕСА_2 . Після того, як вона почула на вулиці шум і крики, через 10 хв. вийшла з будинку та побачила, що секція її паркану лежить на землі та на ній немає декількох штахет. Сусідка ОСОБА_22 повідомила, що паркан звалив ОСОБА_12 . Потерпіла вийшла на вулицю, де на відстані 50-60 метрів побачила на вулиці ОСОБА_12 , який перебував у нетверезому стані і тримав в руках штахетину. ОСОБА_12 розмахував цією штахетиною перед особами, які стояли перед ним. При цьому, ОСОБА_12 висловлювався нецензурною лайкою. Особи, що стояли перед ОСОБА_12 , намагались словесно заспокоїти його, однак він не припиняв своїх дій і продовжував махати штахетиною та голосно кричав нецензурні слова. Вона викликала поліцію, через 15-20 хвилин приїхала поліція. ОСОБА_12 почав тікати від працівників поліції через двір її сусідки та через її город, де його затримали, однак самого затримання вона не бачила. До вказаної події між нею та ОСОБА_12 конфліктів не виникало. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_12 не має, цивільного позову заявляти не бажає. В письмовій заяві, поданій до суду, у вирішенні питання щодо можливого покарання обвинуваченому поклалась на розсуд суду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що 28.08.2018 року, об 11.00 год. ранку він приїхав до магазину, який знаходиться по вул.Миру в смт.Новгородка. Біля магазину через дорогу сиділи ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . До свідка підійшов ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, і почав висловлювати нецензурні слова. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 словесно заспокоювали ОСОБА_12 , однак той не реагував і вдарив ногою мопед свідка. Свідок почав тікати, але ОСОБА_12 взяв пляшку та став його переслідувати, кидати у нього каміння та порвав йому футболку. В цей час на автомобілі до магазину приїхав брат свідка ОСОБА_6 і також просив ОСОБА_12 припинити порушувати громадський порядок, на що ОСОБА_12 не реагував і свою агресію скерував на ОСОБА_6 . ОСОБА_12 вистрибнув на капот автомобіля ОСОБА_6 , погнув його та кулаком вибив бокове вікно автомобіля. ОСОБА_6 викликав поліцію. До приїзду поліції ОСОБА_12 продовжував бігати з дерев`яною палицею, якою також бив інший мопед. Через півгодини приїхали співробітники поліції, які припинили дії ОСОБА_12 . Раніше конфліктних ситуацій з обвинуваченим у свідка не виникало.

Допитаний свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що в кінці серпня 2018 року в обідній час він зі своїм братом ОСОБА_16 та ОСОБА_12 вживали пиво біля магазину, що розташований по вул.Миру в смт.Новгородка. На мопеді до магазину приїхав ОСОБА_13 . ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_13 , вони про щось розмовляли. Через деякий час між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почалась сварка, яку почав ОСОБА_12 . В ході сварки ОСОБА_12 почав нецензурно висловлюватись, вдарив ногою мопед ОСОБА_13 , внаслідок чого від мопеда відлетіло дзеркало. Свідок просив ОСОБА_12 припинити свої дії, проте останній цього не робив. На сварку почали реагувати мешканці сусідніх будинків, які робили ОСОБА_12 зауваження і намагались його словесно заспокоїти. У відповідь ОСОБА_12 на зауваження не реагував, дуже голосно грубив оточуючим нецензурними словами, схопив камінь, став погрожувати оточуючим і кричати, щоб вони не підходили до нього. Потім на автомобілі приїхав ОСОБА_6 і також почав заспокоювати ОСОБА_12 . Однак, останній не заспокоювався, продовжив свою агресивну поведінку та розбив заднє бокове вікно автомобіля ОСОБА_6 . Потім свідок пішов, про подальші події він дізнався з чужих слів.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що в кінці серпня 2018 року він зі своїм братом, ОСОБА_15 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої біля магазину, що знаходиться в смт.Новгородка на вулиці Миру. Він почув, що до магазину під`їхав мопед, як повідомив брат, що на мопеді приїхав ОСОБА_13 ОСОБА_23 пішов до ОСОБА_13 . Після чого свідок чув сварку та нецензурну лайку. Розвиток подій він не бачив, оскільки сидів за магазином. ОСОБА_12 за магазин не повернувся. Через півгодини до нього підійшов брат, повідомив, що ОСОБА_12 забрали в міліцію і вони удвох повернулись додому. Подробиці розмови з ОСОБА_12 ОСОБА_15 йому не повідомляв.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що в кінці літа 2018 року, в обідній час, після того, як вона підійшла до магазину, по вул.Миру в смт.Новгородка, де вона працює, то побачила біля магазину приблизно 4-5 осіб. Окремо він них біля автомобіля ОСОБА_6 стояли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які сперечались між собою. Після того, як вона зайшла в магазин, вона почула, як ОСОБА_12 дуже голосно кричить, від чого вона злякалась. Крізь вікно вона бачила, як ОСОБА_12 порушує громадський порядок, кидає каміння через дорогу, тому інші люди боялись ходити. Потім він підняв мопед ОСОБА_7 та кинув його об землю. Через деякий час крики припинились, коли вона вийшла на вулицю, то побачила бійку між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Останній вирвався та почав тікати. ОСОБА_12 вирвав штахетину із забору та погнався за ОСОБА_8 , подальші події вона не бачила.

Свідок ОСОБА_18 , після роз`яснень їй ст.63 Конституції України, пояснила суду, що наприкінці серпня 2018 року, коли вона перебувала на вулиці Степовій в смт.Новгородка, то бачила, що біля магазину на вулиці Миру перебували ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , та ОСОБА_28 , яких вона знає особисто, а також її син ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебувають в неприязних відносинах, дуже голосно розмовляли і між ними розпочиналась суперечка. Суперечку провокував ОСОБА_13 . Після того, як вона підійшла до них на відстань 2-3 метри, почула, що ОСОБА_13 телефонує ОСОБА_6 . Через деякий час на автомобілі приїхав ОСОБА_6 та між ним і ОСОБА_12 виникла суперечка. ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_12 , і вона почала їх розбороняти. ОСОБА_12 перекотився через капот автомобіля ОСОБА_6 і розбив кулаком скло машини. З якої причини ОСОБА_12 розбив скло, вона не пам`ятає. Через деякий час до магазину на мопеді приїхав ОСОБА_29 та під час руху, не впорався с керуванням та впав з мопеда. ОСОБА_12 почав кидати каміння в сторону ОСОБА_30 і останній почав тікати. В натовп людей ОСОБА_31 каміння не кидав. ОСОБА_12 пішов по вулиці за ОСОБА_32 цей момент до ОСОБА_12 підійшов ОСОБА_33 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, і намагався заспокоїти ОСОБА_12 , однак останній взяв рукою ОСОБА_8 за шию, вони вдвох впали на землю, під час боротьби між ними, ОСОБА_12 вкусив ОСОБА_34 . Після чого ОСОБА_8 вирвався та пішов до свого двору. В цей час ОСОБА_12 з паркану домоволодіння ОСОБА_9 вирвав дві штахетини і пішов до двору ОСОБА_35 свою чергу, ОСОБА_8 в своєму дворі взяв металеву трубу і став махати нею перед ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_8 повернувся в будинок. Свідок зазначила, що в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 легко провокується, стає агресивним.

Свідок ОСОБА_19 відмовилася від надавання показів на підставі ст.63 Конституції України, оскільки ОСОБА_12 є її братом.

Крім наданих суду показів потерпілих та свідків і частково показань самого обвинуваченого, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового слідства злочині, вина ОСОБА_12 у вчиненні злочину повністю підтверджується доказами, зібраними в ході досудового слідства і перевіреними в судовому засіданні, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого на підставі заяви ОСОБА_6 28.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.296 КК України
т.3 а.п. 1-2;
- протоколом огляду місця події від 28.08.2018 року, в ході якого оглянуто місцевість на вулиці Миру в смт. Новгородка навпроти домоволодіння №218, навпроти вказаного домоволодіння знаходиться на узбіччі автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , на якому виявлено механічні пошкодження. Біля вказаного автомобіля знаходиться камінь. З лівої сторони дороги на ґрунті знаходяться два фрагменти стовбура дерева, шматки цегли та шматок тканини чорного кольору, які вилучені під час огляду,
т.3 а.п. 5-12;
- заявою ОСОБА_7 від 28.08.2018 року, в якій він просить начальника Новгородківського ВП притягнути до відповідальності ОСОБА_12 , який вчинив відносно нього хуліганській дії
т.3 а.п.13;
- протоколом огляду місця події від 28.08.2018 року, в ході якого оглянуто ділянку біля домоволодіння, яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_3 , на якій знаходився ОСОБА_8 з тілесним пошкодженнями, а також виявлено штахет від забору
т.3 а.п. 18-22;
- протоколом огляду місця події від 28.08.2018 року, в ході якого оглянуто та виявлено пошкодження паркану домоволодіння, яке знаходиться з адресою: АДРЕСА_2 , а саме вирвана секція довжиною три метри, з якої вирвано штахет
т.3 а.п. 25-29;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2018 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 показав, як ОСОБА_12 пошкодив автомобіль та мопед, а також наніс йому тілесні ушкодження
т.3 а.п. 79-82;
- висновком судово-медичної експертизи № 571 від 20.09.2018 року, згідно якої у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді садна на шкірі правої половини шиї з гематомою навколо, які утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості якого (яких) в пошкодження не відобразились і могли утворитись 28.08.2018 року, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження утворилось від одного травмуючого впливу, з урахуванням механізму та локалізації тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину
т.3 а.п.108-109.
- висновком судово-психіатричної експертизи № 366 від 25.09.2018 року, згідно якої ОСОБА_36 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення, ОСОБА_12 слід вважати осудним. На час проведення експертизи ОСОБА_12 психічним захворюванням не страждав, заходів медичного характеру не потребував
т.3 а.п. 115-116.
Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_12 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.296 КК України, з наступних підстав.

Кримінально карним хуліганством визнається грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Кримінальна-правова оцінка хуліганства та розрізнення його від інших видів посягань, зокрема проти життя та здоров`я людини, з метою правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність, проводиться за сукупністю ознак суспільно-небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюють склад даного злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально карне.
Об`єктом захисту норм, передбачених ст.296 КК України, є громадський порядок, який слід розуміти, як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв єтичних правил, традицій інших поза юридичних чинників і відображається у безпечності громадського спокою, охорони здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються суспільно-корисною діяльністю.
Грубість порушення громадського порядку, кримінальним законом не конкретизована, є оціночним і визначається з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їх інтересів, або інтересів підприємств, установ чи організацій.
Мотивом грубого порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства. При цьому явною і очевидною, як для винної, так і для потерпілих і оточуючих, неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Великою Палатою Верховного Суду, у справі № 288/1158/16-к, висловлено правову позицію, згідно якої, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.296 КК України, є вчинення таких умисних дій, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, до таких ознак хуліганства можуть бути віднесені насильство із завданням потерпілому побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущання над ним чи пошкодження майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, або таке, яке особа тривалий час уперто і навмисно не припиняла, так само поєднані з демонстративною зневагою до загально прийнятих норм моралі.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, дії у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_12 , мали місце 28.08.2018 року, відбувались в публічному місці на вулиці біля магазину та за участю кількох потерпілих, обвинуваченого та свідків.
В своїх показах потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 вказують, що ОСОБА_12 порушував громадський порядок: голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою, бив палицею мопед та пошкодив його, кидав каміння в натовп та в окремих осіб, розбив вікно автомобіля, відірвав секцію паркану, виламав штахет, виявляв агресію відносно окремих потерпілих, одному з них завдав тілесне ушкодження. На голосність криків ОСОБА_12 вказує свідок ОСОБА_14 працівник магазину, яка перебуваючи в приміщені магазину, злякалась від крику ОСОБА_12 , який перебував на вулиці.

На численні зауваження та вимоги припинити порушення громадського порядку потерпілих, свідків, його матері, а також мешканців сусідніх до магазину будинків ОСОБА_12 своєї поведінки не припиняв та навпаки спрямовував свою агресію проти тих осіб, які намагались його заспокоїти, на що вказують потерпілі ОСОБА_7 , коли ОСОБА_12 став нападати на ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_14 , коли ОСОБА_12 кидав каміння у натовп та виявляв агресію відносно ОСОБА_13 . При цьому, агресія обвинуваченого не мала достатніх підстав, оскільки потерпілими не провокувалась і загрозу самому ОСОБА_12 ніхто з присутніх не становив, що виключає правомірність її застосування. Крім того, ніхто з потерпілих та свідків, крім ОСОБА_13 раніше з обвинуваченим конфліктів не мав і в неприязних відносинах не перебував.

До пояснень свідка ОСОБА_18 , що конфлікт з ОСОБА_6 провокував сам потерпілий, суд відноситься критично, так як, вони спростовуються показами інших очевидців подій, крім того, вона перебуває в родинних відносинах з обвинуваченим і у суду виникають сумніви щодо її неупередженості.

Отже, аналіз вищевказаних встановлених обставин справи вказують, що ОСОБА_12 , який раніше судимий за хуліганство, тому достеменно знав про заборону порушувати громадський порядок, проте, перебуваючи біля магазину, посягнув на безпечність громадського спокою, оскільки поводив себе агресивно і свою агресію скеровував, як проти конкретних осіб, так і проти групи осіб, які перебували поруч і намагались його заспокоїти.

Діями обвинуваченого було порушено доступ громадян до закладу соціально-побутового значення, а саме - до магазину, на що у своїх поясненнях вказала свідок ОСОБА_14 , яка зазначила, що через дії ОСОБА_23 покупці боялись ходити біля магазину і вона сама, перебуваючи всередині магазину, злякалась від голосного крику ОСОБА_12 . Враховуючи, зазначене, з урахуванням того, що хуліганські дії ОСОБА_12 тривали певний проміжок часу і не припинялись на прохання і вимоги осіб, які знаходились біля магазину, суд вважає таке порушення ОСОБА_12 громадського порядку грубим.

З наданих свідчень потерпілих та свідків вбачається, що ОСОБА_12 під час вчинення хуліганських дій не реагував на зауваження оточуючих щодо їх припинення та навпаки почав скеровувати свою агресію проти тих осіб, які намагались його заспокоїти: кидав камінь у натовп, з якого йому лунали зауваження, відкрито виявляв агресію відносно потерпілого ОСОБА_8 , якого він вкусив за шию, проти потерпілого ОСОБА_6 , якому обвинувачений розбив скло автомобіля, проти потерпілого ОСОБА_7 , якому обвинувачений побив мопед, та відламування цілої секції паркану ОСОБА_9 , є переконливим свідченням того, що ОСОБА_12 з очевидністю, як для себе, так і для оточуючих, протиставив себе іншим громадянам з відвертим ігноруванням існуючих правил поведінки в побуті. Надаючи правову оцінку тривалості, спрямованості і характеру дій обвинуваченого, суд вважає, що мотивом ОСОБА_12 грубого порушення громадського порядку була явна неповага до суспільства.
Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Належних, допустимих та беззаперечливих доказів, що конфлікт між обвинуваченим і потерпілими був спричинений самими потерпілими, через існування особистих неприязних відносин, суду не надано і такі твердження обвинуваченого спростовуються поясненнями потерпілих та свідків, які суду пояснили, що до зазначених подій неприязних відносин між ними та ОСОБА_12 у них не було і підстав ставити під сумнів їх пояснення у суду не має. У зв`язку з чим суд відхиляє доводи обвинуваченого в тій частині, що його дії були зумовлені особистою неприязню, а не бажанням протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
За встановленими судом обставинами ОСОБА_12 під час вчинення хуліганських дій спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які висновком судово-медичної експертизи № 571 від 20.09.2018 року віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_12 своїми хуліганськими діями пошкодив майно потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Враховуючи кількість потерпілих та свідків, а також настирливість порушення ОСОБА_12 громадського порядку, незважаючи на вимогу громадськості щодо їх припинення, який виявив зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, такі ознаки хуліганських дій обвинуваченого суд вважає такими, що скоєні з особливою зухвалістю.
Відмежовуючи хуліганство від злочинів проти здоров`я, суд застосовує правову позицію Верховного Суду України, висловлену у справі № 5-17кс12, підтриману Касаційним кримінальним судом Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 по справі № 209/1242/13-к, згідно якої під час хуліганства посягання на суспільні відносини здійснюються в активній формі, переважно з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу. Відбуваються вони, як правило, в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною лексикою та/або фізичним насильством, зокрема з використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту. Висновки про зміст і спрямованість цього діяння роблять із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Під час судового розгляду судом не знайдено підтвердження наявності в діях ОСОБА_12 кваліфікуючої ознаки хуліганства, як винятковий цинізм, оскільки ні матеріалами справи, ні поясненнями потерпілих, свідків та самого обвинуваченого судом не встановлено, що поведінка обвинуваченого була безсоромною, непристойною або, що дії ОСОБА_12 були спрямовані проти хворих, дітей, осіб похилого віку чи проти особи, що перебувала в безпорадному стані.
З урахуванням викладеного, виходячи з установлених судом фактичних обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що органами досудового розслідування дії ОСОБА_12 помилково кваліфіковані за такою ознакою хуліганства, як такі, що супроводжувались винятковим цинізмом, тому вважає необхідним виключити таку кваліфікуючу ознаку з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_12 .
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_12 , що мали місце 28.08.2018 року наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, які охоплюються складом злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

Показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 повністю узгоджуються між собою та мають взаємодоповнюючий, логічний, послідовний характер і у суду не має підстав вважати, що всі вказані учасники судового розгляду обмовляють ОСОБА_12 . Крім того, покази вказаних осіб узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, а саме: проколами огляду місця події від 28.08.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту 25.09.2018 року, та висновком судово-медичної експертизи № 571 від 20.09.2018 року.
За таких обставин, суд визнає вказані докази належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення хуліганства, критично оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_12 , який заперечує обставини скоєного ним злочину, визнаючи факт спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з мотивів особистих неприязних з ними відносин, заперечує факт вчинення ним хуліганства, та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за скоєне.
Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює критично, а доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, суд вважає необґрунтованими, та враховує як спосіб захисту від пред`явленного обвинувачення та уникнення від відбування можливого покарання.
Вина обвинуваченого, окрім показів допитаних судом потерпілих, свідків та письмових доказів в достатній мірі підтверджується і його ж показами, в яких він не заперечував, що він, перебуваючи біля магазину наносив удари по мопеду, голосно кричав та нецензурно висловлювався, побив деяких потерпілих, та вирвав секцію забору. Обстановка, яка передувала й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про злочинну направленість його дій саме проти громадського порядку, оскільки останній, неодноразово судимий в тому числі за скоєння хуліганства, усвідомлював значення своїх дій та діяв цілеспрямовано, посягаючи на суспільні відносини, що охороняються кримінальним законом, і його дії повністю охоплюються складом злочину, передбаченим ч.3 ст.296 КК України.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим зазначено, що після його затримання до нього було застосовано тиск працівниками поліції. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості. Вказане судом взято до уваги, проте можливий тиск на обвинуваченого не міг вплинути на покази потерпілих та свідків перед їх допитом в судовому засіданні, а також на речові та письмові докази у справі, зворотне суду не доведено. Вказана обвинуваченим обставина не впливає на оцінку судом досліджених доказів, оскільки висновок суду про винність обвинуваченого ґрунтується на всій сукупності доказів, достовірність яких судом перевірена і жоден з яких не мав наперед вирішального значення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_12 характеризується негативно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеній органом пробації від 30.01.2019 року, вказано, що ОСОБА_12 становить дуже високий рівень ризику небезпеки для суспільства, виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_12 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, особу обвинуваченого, який скоїв злочин, маючи непогашені судимості за попередні злочини, в тому числі за хуліганство, тому вважає, що відбуття ОСОБА_12 покарання за раніше скоєні злочини не привело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, тому він не довів своє виправлення. Крім того, при призначенні покарання, судом враховується ставлення обвинуваченого до скоєного, відсутність пом`якшуючих обставин, а також наявність обтяжуючої обставини скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що подальше виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.
Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, враховуючи обставини і наслідки скоєного, суд не вбачає.
Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2019 року, ОСОБА_12 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.296 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.125 КК України 200 годин громадських робіт, за ст.296 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Вказаним вироком ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1рік. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до вищевказаного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02.10.2019 року вищевказаний вирок змінений в частині початку обчислення строку відбування покарання та на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року, з 19 січня 2018 року по 04 травня 2018 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_12 вчинив даний злочин до постановлення щодо нього попереднього вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2019 року, тому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, суд застосовує положення ч.4 ст.70 КК України.

В судових дебатах обвинуваченим заявлено клопотання, в якому він просить застосувати до нього Закон України про амністію у 2020 році і звільнити його з місць позбавлення волі. Проте відповідний нормативно-правовий акт, на який посилається обвинувачений, органом законодавчої влади на даний час не прийнятий, у встановленому законом порядку не опублікований, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні, цивільні позови не заявлялись.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2019 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 29.05.2020 року.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування призначеного покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 з 28.08.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакціїЗакону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення, з 19 січня 2018 року по 04 травня 2018 року за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року, у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 на період апеляційного оскарження у виді тримання під вартою залишити без змін.
В задоволенні клопотання обвинуваченого про застосування амністії відмовити.
Речові докази, а саме: шматок прозорої липкої стрічки (скотчу), який поміщено до пакету № 4269401, дерев`яну палицю зеленого кольору, два фрагменти стовбура дерева, шматок чорної тканини, гранітний камінь, частини червоної цегли, які зберігаються у кімнаті зберігання Новгородківського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1