Справа № 296/8/20
Вирок
Іменем України

29 квітня 2020 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005284 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця станції Должанської Краснодарського краю Російської Федерації, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

15.11.2019 р. близько 19 год. 00 хв. не перехресті вулиці Якова Зайка та провулку 2-го Транзитного в м.Житомирі на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт, під час якого у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час, в цьому ж місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти ОСОБА_5 , раптово наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівої сторони обличчя, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав та суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах, спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 15.11.2019 р. близько 19 год. 00 хв. не перехресті вулиці Якова Зайка та провулку 2-го Транзитного в м.Житомирі між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс йому один удар в область обличчя, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, потерпілий на суворості покарання не наполягає, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 349, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1