Справа № 700/5/19
Провадження № 1-кп/700/12/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/700/12/20 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у третій декаді липня 2018 року, перебуваючи поряд із нежилим будинком по АДРЕСА_1 зірвав частини дикоростучих рослин коноплі, які у подальшому переніс до себе додому у АДРЕСА_1 , де висушив і у подальшому сухе листя рослини перетер руками для власного вживання, без мети збуту.

18 жовтня 2018 року у ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 у якому без реєстрації проживає ОСОБА_4 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено суху подрібнену речовину зеленого кольору, яка згідно висновків експерта від 29.11.2018 року №2/1698 та №2/1743, від 27.11.2018 року №2/1700, від 28.11.2018 року №2/1699 та №2/1701 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, вагою 12,16г.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних у обвинувальному акті.

У судовому засідання прокурор підтримав обвинувальний акт та просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, а також просив стягнути з обвинуваченого витрат на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів відповідно до рахунків від №2/1698 від 29.11.2018 року, №2/1743 від 29.11.2018 року, №2/1700 від 27.11.2018, №2/1699 та 2/1701 від 28.01.2018 року у розмірі 2860,00 гривень.

За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміють зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченому роз`яснено.

Відповідно до цих вимог закону, суд обмежився дослідженням доказів, допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи визнання вини обвинуваченого, суд вважає його показання є достатнім доказом вини в інкримінованому йому злочині і за таких обставин, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України є доведеною.

Згідно ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, думку прокурора, даних про особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, згідно довідок Лисянської ЦРЛ на обліку у лікаря нарколога не перебуває. У лікаря психіатра перебуває на обліку «Д» («К») обліку з діагнозом: F 43,0.

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи від 30.01.2019 року№30 ОСОБА_4 має здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребуває застосування примусових заходів медичного характеру.

Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_4 вину у скоєному визнав, щиро кається, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає застосувати до обвинуваченого покарання у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі, а саме: пакети експертної служби №4261176, №1282815, №3719128, №3747969, №3719121, №3747968, № 3719126, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Лисянського ВП Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, знищити.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз покласти на обвинуваченого.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.309 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення: судово - хімічних експертиз №2/1698 від 29.11.2018 року, №2/1743 від 29.11.2018 року, №2/1700 від 27.112018, №2/1699 та №2/1701 від 28.01.2018 року у розмірі 2860 грн (дві тисячі вісімсот шістдесят гривень) 00 копійок, які необхідно перерахувати для відшкодування витрат (отримувач: УК у Лисян.р-н./Лисянський р-н/, Код класифікації 24060300, ЄДРПОУ -367777814 Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 р/р UA0023265).

Речові докази у справі, а саме: пакети експертної служби №4261176, №1282815, №3719128, №3747969, №3719121, №3747968, № 3719126, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Лисянського ВП Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд Черкаської області.

Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1