Справа №592/8931/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/787/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи ОСОБА_9 , на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року, якою задоволено клопотання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, засудженого: 21.06.2011 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми від засудженого ОСОБА_8 надійшло клопотання про застосування до нього положення ст. 82 КК України. Під час розгляду справи в суді першої інстанції засуджений ОСОБА_8 своє клопотання мотивував тим, що він відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)», де характеризується позитивно, стягнень не має.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року, замінено засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21.06.2011 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, більш м`яким на строк 4 роки 1 місяць 23 дні.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

На переконання прокурора, судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги ст. 82 КК України та роз`яснення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що у свідомості засудженого ОСОБА_8 відбулись глибокі зміни, які вказують виключно на беззаперечний характер його позитивної поведінки, суперечить фактичним обставинам справи, що належним чином не досліджувались в судовому засіданні.

Вказує також на те, що адміністрація виправної установи вважає, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому застосування ст. 82 КК України є недоцільним.

Звертає також увагу суду на наявність у ОСОБА_8 захворювань, а за характером відбування покарання у виді обмеження волі, засуджені зобов`язані сумлінно працювати у місці, визначеному адміністрацією центру.

Вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_8 вимог ст. 82 КК України є передчасним, оскільки останній не став на шлях виправлення.

Захисником засудженого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 було надано заперечення на апеляційну скаргу, в якій вона просила ухвалу суду першої інстанції залиши без зміни, а скаргу без задоволення. Вважає неправомірними посилання прокурора на застосування до засудженого стягнень у 2017 році з приводу вживання алкогольних напоїв, так як вони є погашеними. Вказувала також на характеристику засудженого ОСОБА_8 від 25.06.2019 року.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого відмовити, думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили судове рішення залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив з того, що належним чином перевірені під час судового розгляду обставини, свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про беззаперечний характер його поведінки, а тому суд вбачав підстави для зміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується також і колегія суддів, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, у відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З роз`яснень, які викладені в пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і зміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 слідує, що Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 вбачається, що вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21 червня 2011 року ОСОБА_8 був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2016 року зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в період з 07.03.2011 року по 25.08.2011 року включно до строку остаточного покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 07 березня 2011 року, кінець строку 19 вересня 2023 року. Станом на час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_10 відбув 2/3 строку покарання.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції були встановлені дані про поведінку засудженого, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду основного покарання.

Зокрема, відповідно до наданої характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 26.06.2019 року, за час відбування покарання він має 2 заохочення, одне з яких за добру поведінку та сумлінне ставлення до навчально-виховного процесу, проявлену активність у заходах школи, а інша за виконання покладених обов`язків та додержання справи поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Починаючи з 14.02.2019 року ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Сумська виправна колонія (№116)», де характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушував, стягнень не має. За характером спокійний, врівноважений, безконфліктний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

Крім того, зазначено, що в установі засуджений ОСОБА_8 працевлаштований, але не тривалий час, потребує періодичного спонукання до виконання постановлених завдань, заохочень немає. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує не завжди.

Також, засуджений ОСОБА_8 підтримує доброзичливі родинні відносини з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Вину у вчиненому злочину визнає, вирок суду вважає справедливим.

Таким чином, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінуючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 положень ст. 82 КК України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо передчасність застосування до засудженого ОСОБА_8 положення ст. 82 КК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.

Наявність у засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання одного стягнення, яке було погашено, не є підставою для відмови в застосуванні його клопотання про заміну призначеного покарання більш м`яким.

Посилання прокурора на наявність у ОСОБА_8 захворювань, які перешкоджають відбування ним покарання у виді обмеження волі, спростовується наявною в особовій справі засудженого ОСОБА_8 випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з якої вбачається, що ОСОБА_8 є працездатним з працевлаштуванням.

Таким чином апеляційна скарга прокурора є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів звернула увагу, що постановляючи ухвалу про заміну призначеного покарання більш м`яким, суд першої інстанції в резолютивній частині свого рішення, не вказав вид більш м`якого покарання, на який же і було замінено призначене вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21.06.2011 покарання у виді позбавлення волі, тобто судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність і за таких обставин ухвала суду не може визнаватись законною, та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню.

Враховуючи, що в ході апеляційного розгляду було встановлена доцільність заміни засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21 червня 2011 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, більш м`яким, тому, в даному випадку колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційних вимог, і скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого задовольнити та змінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі станом на 18 грудня 2019 року, більш м`яким, а саме покаранням у виді обмеженням волі.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому розгляді ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року, якою замінено ОСОБА_8 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21 червня 2011 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, більш м`яким, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання у виді 13 років позбавлення волі більш м`яким задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21 червня 2011 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 3 роки 8 місяців 29 днів.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4