Справа № 162/383/20
Провадження № 1-кс/162/128/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року селище Любешів.

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого поліції ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчої поліції про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 Кримінального кодексу України,

встановив:

Клопотання умотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення Любешівського відділення поліції перебуває кримінальне провадження за частиною першою статті 246 Кримінального кодексу України (далі КК) по факту виявлення 14 травня 2020 року на автомобільній дорозі сполученням між селом Седлище Любешівського району Волинської області та містом Камінь-Каширський Волинської області автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , якими перевозилась розпилена лісопродукція об`ємом 28,957 кубічних метра у вигляді дощок та брусів без документів. Автомобіль з причепом та лісодеревину тимчасово вилучено у ході огляду місця події. У зв`язку з тим, що вказані речі є предметом та знаряддям вчинення злочину, їх визнано речовими доказами, слідчий просить накласти арешт шляхом позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування.
Старший слідчий Любешівського відділення поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому мотивів.
Представник володільця майна виробничого-комерційного приватного підприємства «Агропромтехцентр» адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні проти клопотання заперечив, звернувши увагу на наступне. Клопотання про арешт майна подано до суду з порушенням строку, передбаченого частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Предметом злочину, передбаченого частиною першою статті 246 КК є дерева та чагарники, а не готові пиломатеріали. Жодним нормативним документом не передбачено обов`язку при перевезенні готової продукції мати при собі документи, що свідчать про легальність її походження. Сам факт виявлення особи з певним майном, на яке немає правовстановлюючих документів, не свідчить про вчинення злочину. У цьому випадку після затримання автомобіля з вантажем приблизно через годину поліції була надана уся документація, яка підтверджує легальність придбання «Агропромтехцентром» пиломатеріалів.

Вивчивши клопотання, додані сторонами матеріали, проаналізувавши законодавство, доходжу таких висновків.

Відповідно до статті 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною п`ятою статті 171 КПК встановлено, що клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із частинами першою-третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 травня 2020 року внесено відомості за частиною першою статті 246 КК про те, що приблизно о 12 годині 14 травня 2020 року на автомобільній дорозі сполученням між селом Седлище Любешівського району Волинської області та містом Камінь-Каширський Волинської області зупинено автомобіль «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , якими перевозилась лісодеревина без передбачених законом документів.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14 травня 2020 року, протоколу огляду речей від 15 травня 2020 року поліцією вилучено автомобіль «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пиломатеріали, товарно-транспортну накладну.
Під час огляду 15 травня 2020 року з участю спеціаліста поліцією встановлено, що автомобіль «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажено обрізними дошками (заготовками для європіддонів), брусом загальним об`ємом 28,957 кубічних метра.
Представником володільця майна у судовому засіданні надано оригінали товарно-транспортних накладних, договорів, аукціонних свідоцтв, які у своєму взаємозв`язку підтверджують законність виробництва суб`єктами господарювання та придбання виробничим-комерційним приватним підприємством «Агропромтехцентр» вилучених поліцією пиломатеріалів.
Необхідно констатувати, що частина перша статті 246 КК передбачає кримінальну відповідальність за порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Отже, предметом незаконної порубки лісу можуть бути тільки дерева і чагарники, які ще не відділені від коріння.

Предметом же незаконного перевезення за статтею 246 КК може бути лише незаконно зрубані дерева і чагарники, тобто необроблена лісодеревина.

Слідчий, вносячи відповідні відомості в ЄРДР вказав, що ОСОБА_5 перевозив лісодеревину, не маючи при собі передбачених законом документів.

Між тим, у протоколі огляду предмета уже йдеться про те, що автомобіль «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажені лісоматеріалами: обрізними дошками та брусами.

Слідчий суддя в цілому погоджується із представником володільця майна адвокатом ОСОБА_3 щодо відсутності в законодавстві норм, які б зобов`язували громадян при перевезенні обробленої лісопродукції мати при собі документи, що підтверджують їх походження.

Отже, слідчим не встановлено, що відбулась подія кримінального правопорушення, що давало б підстави внесення відповідних відомостей у ЄРДР.

З наведеного також необхідно дійти висновку, що поліцією при затриманні автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з пиломатеріалами порушено право виробничого-комерційного приватного підприємства «Агропромтехцентр» на майно та ведення законної господарської діяльності, а тимчасове вилучення майна було незаконним.
Крім цього, слідчий суддя констатує, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано слідчим з порушенням передбаченого частиною п`ятою статті 171 КПК строку.

Керуючись статтями 170-173 КПК, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчої Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 246 Кримінального кодексу України, а саме: автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причепа «МАЗ 8825», реєстраційний номер НОМЕР_2 , обрізних дощок-заготовок для європіддонів, бруса, загальним об`ємом 28,957 кубічних метра, а також товарно-транспортної накладної від 14 травня 2020 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1