Справа № 740/3227/19
Провадження № 1-кп/740/283/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, не працюює, неодруженого, раніше судимого: 04.02.2010 Носівським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1, 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2010 скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання, яке відбув 21.02.2014; 02.11.2016 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2019 близько 15 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу Миколаївського собору по вул.Гоголя в м.Ніжині Чернігівської області, скориставшися тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з бордюру таємно повторно викрав дві чоловічі сумочки, в яких знаходилися мобільні телефони: марки Xiaomi Redmi 5A, що належить ОСОБА_7 , вартістю 2 900 грн, та марки HUAWEI LUA-U22, що належить ОСОБА_6 , вартістю 2 000 грн, після чого, отримавши змогу розпоряджатися викраденим на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілим.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

25.06.2019 між потерпілими та підозрюваним укладена угода про примирення у кримінальному провадженні №0000819 від 18.06.2019 відповідно до вимог ст.471 КПК України.

За умовами угоди підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Сторони визначили вид і розмір покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), ознайомилися з наслідками укладення та затвердження угоди відповідно до ст.394, 424 КПК України для обвинуваченого та потерпілих.

Сторонам роз`яснено передбачені КПК України їх права у разі укладення ними угоди і суд встановив, що вони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор та потерпілі протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, погодився з його правовою кваліфікацією за ч.2 ст.185 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілими і просив її затвердити та призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити підозрюваному узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно. Матеріальна шкода відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити підозрюваному узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно. Матеріальна шкода відшкодована.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити ОСОБА_4 узгоджену між ним і потерпілими міру покарання у виді 2 х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доказана повністю, його дії кваліфіковані правильно за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та угоду про примирення слід затвердити і призначити підозрюваному узгоджену між ним та потерпілими покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості. Угода є добровільною між потерпілими та підозрюваним.

Умови угоди відповідають вимогам закону і відсутні передбачені ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні угоди, оскільки наявні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , надана правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним, сторони примирилися.

Встановлено, що ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілі протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності мають право звернутися до суду, який затвердив угоду, про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду у загальному порядку, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України у порядку ст.476 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для сторін є: для підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.5 ст.474 КПК України; для потерпілих обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та відмова в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд встановив, що сторони уклали угоду про примирення добровільно, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілими угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, і наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання, тому необхідно затвердити угоду і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Керуючись ст.314, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 червня 2019 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000819 від 18.06.2019 року, та визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: мобільні телефони, передані на зберігання потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,- залишити у них за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1