Ухвала
Іменем України
20 грудня 2019р.

м. Київ
Справа №552/2909/19
Провадження № 51-6300 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 31 липня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року,
встановив:
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 31 липня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Вирішено питання речових доказів у провадженні.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року вищевказаний вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки формально посилаючись на незаконність судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, засуджений у касаційній скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог відповідно до статей 370, 374, 412, 414, 419 КПК України. Зокрема не розкрито, яким чином наведені, як на думку засудженого істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення та як ці порушення вплинули на строк призначеного йому покарання.
Також, вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, засуджений своїх тверджень належним чином не мотивував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК України, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3