Справа № 947/2057/20
Провадження № 1-кс/947/1076/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000337 від 02.02.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого в 2016 році за ст. ст. 289, 185 КК України, звільненого 16.12.2019 року по відбуттю покарання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
02.02.2019 приблизно о 00:50 год., більш точного часу встановити не вдалось за можливе, перебуваючи за адресою: м. Одеса вул. Небесної Сотні, 5-А, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_5 знаходячись біля вказаного будинку визначив об`єктом своїх злочинних дій майно, яке перебувало у потерпілого ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, діючи повторно, відкрито, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 підійшов спереду до ОСОБА_8 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілому, що виразилось у нанесенні удару рукою по обличчю останньому, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин СОК з права, після чого шляхом ривку з рук, відкрито викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме мобільний телефон марки "XiaomiRedmi Note 7" вартістю 6000 грн., у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Після цього, ОСОБА_5 утримуючи викрадене при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн.
Однак, в подальшому був затриманий потерпілим ОСОБА_7 біля будинку за адресою м. Одеса, пр-т Небесної Сотні, 4-Д та в подальшому переданий співробітникам Департаменту патрульної поліції в Одеській області.
02.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що до клопотання не долучено доказів, які б підтверджували факт можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сам ОСОБА_5 за вказаним фактом є потерпілим, оскільки йому було заподіяно тілесні ушкодження. ОСОБА_5 не заволодівав нічиїм майном. Свідки є зацікавленими особами. З огляду на викладене, в задоволенні поданого клопотання просив відмовити та з огляду на стан здоров`я його підзахисного, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються протокол огляду місця події від 02.02.2020 року, протокол допиту потерпілого від 02.02.2020 року, довідку видану відносно ОСОБА_7 з медичного закладу від 02.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 02.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 02.02.2020 року, протокол огляду на предмет наявності тілесних ушкоджень від 02.02.2020 року, протокол особистого огляду від 02.02.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до обґрунтованого переконання, що усвідомлюючи ймовірні негативні наслідки у вигляді покарання у випадку подальшого доведення вини підозрюваного в передбаченому законом порядку, останній, не маючи офіційного місця роботи та відповідного постійного заробітку, будучи неодруженим, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність вказаного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, з огляду на те, що підозрюваний має процесуальну можливість ознайомлюватися з матеріалами даного кримінального провадження, в якому наявні протоколи допиту потерпілої особи та свідків, й відповідно їх анкетні дані, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_5 обвинувального акту до суду, потерпіла особа та свідки ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу особу та свідків, з метою зміни останніми своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності.
В цілому, оскільки підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на теперішній час останній підозрюється у вчиненні умисного, корисливого кримінального правопорушення проти власності, слідчий суддя, з огляду на ту обставину, що підозрюваний не працює, приходить до переконання про наявність також ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме у вигляді можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В свою чергу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, особи підозрюваного, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується ймовірне вчинення кримінального правопорушення з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000337 від 02.02.2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту затримання та припиняє свою дію 01.04.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1