Справа № 191/1687/19
Провадження № 1-кп/191/152/19
У Х В А Л А
іменем України

26 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження № 0000442 від 18 березня 2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000442 від 18 березня 2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, під час відбування покарання у державній установі «Синельниківська виправна колонія №94» обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. Строк відбування покарання ОСОБА_6 за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 закінчується 01.06.2020 року.
ОСОБА_6 не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків. До відбування покарання обвинувачений проживав у с. Українка Апостолівського р-ну Дніпропетровської області і після звільнення може знаходитись будь - де, що свідчить про можливість ризику його переховування від суду з метою уникнення покарання.
Також, враховуючи особу обвинуваченого, існує ризик, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини та під час відбування покарання на шлях виправлення не став, знову вчинив умисний злочин проти правосуддя. Таким чином, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не вчинить нові кримінальні правопорушення.
Окрім цього, в судовому засіданні не допитані всі свідки по справі. Враховуючи дану обставину, існує ризик, що ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків з метою, щоб останні змінили покази на його користь.
Дані обставини в своїй сукупності є достатніми вважати про існування з боку обвинуваченого ОСОБА_6 спроб вчинити дії передбачені пп.1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, за викладених вище обставин, можна вважати, що єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, є тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор вищезазначене клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник просив суд розглянути питання щодо застосування менш суворої міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання, суддя враховує встановлені підстави обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що останній, який відбуває покарання в ДУ « Синельниківська виправна колонія (94)», обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, до відбування покарання проживав у с. Українка Апостолівського р-ну Дніпропетровської області і після звільнення (01.06.2020 року) може проживати та перебувати будь де, що свідчить про можливість останнім продовжити свою злочинну діяльність, продовжити переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що обвинувачений залишаючись на волі може переховуватися від суду, що негативно вплине на хід судового розгляду даної справи, а застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, а саме до 24.07.2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та захиснику, направити начальнику УВП № 4 в Дніпропетровській області для відома.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1