Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5633/18
Провадження № 1-кп/644/280/20
11 лютого 2020 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань, Харківського району Харківської області, не одруженого, громадянина України, не працюючого, раніше судимого
1) 04.03.2004 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік;
2) 23.05.2005 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186КК України, з застосуванням ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 10.11.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.12.2014 звільненого 23.12.2014 умовно-достроково на не відбуту частину 5 місяців 16 днів;
4) 06.07.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 06.04.2018 за відбуванням строку покарання;
місце реєстрації відсутнє, який мешкав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , -
у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -
У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, судом поставлено на обговорення питання про доцільність його продовження.
Прокурор посилався на необхідність продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, враховані при застосуванні саме такого запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні не зменшилися.
В межах обговорення поставленого судом питання сторона захисту адвокат ОСОБА_4 зазначив, що прокурором не обґрунтовано доцільність тримання обвинуваченого під вартою, фактичних даних щодо існування на цей час вказаних прокурором ризиків не наведено; письмове клопотання з цього приводу не надано. Вважав за можливе змінити застосований раніше запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо нього .
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст.177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків. Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.02.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що на момент розгляду даного питання існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів та ризик того, що обвинувачений може вчинити спробу переховуватись від суду чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
На підтвердження зазначених ризиків свідчить, по перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення і в разі доведеності вини, ОСОБА_5 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а по друге, відсутність у обвинуваченого законних джерел до існування та той факт, що обвинувачений раніше судимий, відповідно до Ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 року знаходився у розшуку, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою отримання незаконного прибутку, як джерела до існування.
Під час обговорення поставленого питання, судом з`ясовувалася можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу , не пов`язаного з триманням під вартою. Разом з цим, суд дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому відсутні підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні. Викладені обвинуваченим та його захисником доводи в частині наявності підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є безпідставними, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу доведено не було. Виходячи з принципу правової визначеності, суд вважає доцільним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не більше ніж на 60 днів.
Підстави щодо продовження запобіжного заходу у вигляді застави до обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні, так як даний запобіжний захід обраний раніше на підставі ст.ст. 182,194 КПК України, є триваючим, а тому не підлягає додатковому продовженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд ПОСТАНОВИВ :
Дію запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 08 квітня 2020 року.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати суду за першою вимогою;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1