Справа № 554/4229/20
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 01.07.2020

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Утківка Харківського району Харківської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1). 31.05.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, 75, 104 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2). 13.03.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 1 рік і 3 місяці позбавлення волі;

3). 27.05.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

4) 03.07.2012 року Октябрським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненої 06.03.2015 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

I. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 28.03.2020 року приблизно о 22.30 годин, поблизу будинку № 7 по вулиці 1100 річчя Полтави у м. Полтава, умисно, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я і погрозами його застосування, вчинила напад на потерпілу ОСОБА_6 , за якою заздалегідь слідкувала та пристосувала засоби нападу.
При нападі ОСОБА_4 схопила та затисла рукою шию потерпілої, далі приставила до її шиї розбиту пляшку гострими краями, погрожуючи якою, відкрито заволоділа майном останньої: грошима в сумі 400 грн, мобільним телефоном Samsung galaxy j250F/DC 1/5 GB RAM 16 ROM IMEI НОМЕР_1 /1 вартістю 1676,80 грн, золотою каблучкою (у формі хвиль з камінням) 585 проби, вагою 2,09 грам вартістю 1765,96 грн, золотою каблучкою (в формі візерунка) 585 проби, вагою 1,06 грам вартістю 895,66 грн, а також зірвала з вух та шиї золотий ланцюжок «італьянка» 585 проби, вагою 7,43 грам вартістю 6278,05 грн, золотим ланцюжком «панцирне плетіння» 585 проби, вагою 2,50 грам вартістю 2112,40 грн із золотим хрестиком 585 проби, вагою 0,52 грам вартістю 439,38 грн, золоті сережки (хвилястої форми) 585 проби, вагою 1,15 грам кожна, вартістю 1943,41 грн, чим спричинила матеріальний збиток на загальну суму 15511,66 грн.

При цьому також заподіяла потерпілій ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді рани лівої вушної раковини та легкі тілесні ушкодження у виді садна шиї справа.

II. КВАЛІФІКАЦІЯ ДІЯННЯ

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій).

III. ДОКАЗИ ТА ЇХ ОЦІНКА

Будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнала повністю та підтвердила вчинення злочину за обставин зазначених вище. Показала суду, що дійсно 28.03.2020 року побачила у центрі міста Полтави потерпілу, під час розмови із якою остання обізвала її, проте запросили випити разом. Тоді вона прослідкувала за потерпілою і напала на неї з розбитою пляшкою. При цьому заволоділа її майном: золотими каблучками, золотими цепками з хрестиком, сережками, грошима в сумі 400 грн та телефоном. Приблизно через 40 хвилин її було затримано на Центральному ринку м. Полтави, а все викрадене вона добровільно видала поліції. У вчиненому щиро розкаялась, висловила бажання на майбутнє виправитись на піти працювати, має спеціальність швеї. Вказала, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, яким допомагала до затримання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, будучи неодноразово повідомленою про дату і час слухання справи, тому її неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Суд рахує, що показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, нею та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України вважає повністю доведеною.

IV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

За змістом ст. ст. 50, 65 КК, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Статтею17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, його метою є виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, роль кари як мети покарання є другорядною.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке хоча і відноситься до тяжких, корисливого спрямування, пов`язане із заподіянням шкоди здоров`ю та майну потерпілої, однак заподіяна матеріальна та фізична шкода не є значною та наразі усунута, вчинено один епізод протиправних дій.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено. При цьому суд враховує вимоги п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2020 року про те, що, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті, частині статті Особливої частини КК, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, здорова, працездатна, батьківських прав не позбавлена та має на утриманні трьох малолітніх дітей, не заміжня, рано сама залишилась без батьківського піклування.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 і відсутності обставин, що його обтяжують, з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, невеликої матеріальної шкоди, яка повністю відшкодована, відсутності значної шкоди здоров`ю потерпілої, що наразі усунута, що істотно знижує ступінь суспільної небезпечності вчиненого, відомості про особу обвинуваченої, яка є жінкою та має на утриманні трьох малолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати до неї адекватне покарання у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 187 КК України, з конфіскацією половини майна, яке суд вважає за необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації.

V. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку та уникнення ризиків ухилення обвинуваченої від суду.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватою за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією частини майна, що є її власністю.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з 29.03.2020 року.

Речові докази повернути за належністю.

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 628 грн. 04 коп.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1