ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/404/20 ЄУНСС: 712/7661/18 Категорія: ч. 2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002986 від 23.04.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Шполянського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2018 за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна із звільненням від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком в 2 роки,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2018 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна та остаточно призначено до відбування - 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту його фактичного затримання та зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 27.06.2018 по 21.01.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 2 145 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, будучи особою яка раніше вчиняла злочин передбачений ст. 307 КК України, у невстановлений слідством період часу та місці умисно придбав, у невстановленої особи, без мети збуту, у невстановлений спосіб п/е пакет із психотропною речовиною «амфетамін». З моменту придбання ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зберігав її до 22 год. 00 хв. 22.04.2018.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання раніше придбаної ним психотропної речовини, незаконно зберігав, без мети збуту при собі психотропну речовину «амфетамін», що була поміщена до п/е пакетів, до 22.04.2018 приблизно 22 год. 00 хв..

Після чого ОСОБА_7 , перебуваючи на території ЗОШ № 27, що знаходиться неподалік від будинку 22 по вул. Сумгаїтська у м. Черкаси, був зупинений працівниками поліції. Під час проведення огляду місця події працівниками слідчо-оперативної групи, на прохання поліції ОСОБА_7 вийняв із лівої кишені верхнього одягу 7 п/е пакетів із вмістом порошкоподібної речовини, після чого виявлене було вилучено та поміщено до сейфпакету.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №2/679 від 02.05.2018, виявлена та вилучена 22.04.2018 у ОСОБА_7 порошкоподібна речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 1,176 г.

Крім того, ОСОБА_7 будучи особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ст. 307 КК України, за повторно виниклим умислом, у невстановлений слідством період часу та місці умисно придбала у невстановленої особи, без мети збуту, у невстановлений спосіб п/е пакет із психотропною речовиною «амфетамін» та з моменту придбання усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків зберігав її до 22 год. 00 хв. 24.04.2018.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання раніше придбаної ним, психотропної речовини, незаконно зберігав, без мети збуту при собі психотропну речовину «амфетамін», що поміщена до п/е пакетів, до 24.04.2018 приблизно до 22 год. 00 хв..

Після чого ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «Прем`єр», що знаходиться неподалік від будинку 26, по вул. Сумгаїтська у м. Черкаси, був зупинений працівниками поліції. Під час проведення огляду місця події працівниками слідчо-оперативної групи, на прохання поліції ОСОБА_7 , вийняв із лівої кишені верхнього одягу 2 п/е пакети із вмістом порошкоподібної речовини, після чого виявлене було вилучено та поміщено до сейфпакету.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №2/688 віл 03.05.2018, виявлена та вилучена 24.04.2018 у ОСОБА_7 порошкоподібна речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0,238 г.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати через його невідповідність вимогам ст. 390 КПК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Апелянт зазначає, що в основу обвинувального вироку покладено докази, які не відповідають вимогам належності та допустимості. Зокрема, суд послався на висновок експерта № 2/678 від 10.05.2018, який не підтверджує винуватість ОСОБА_7 у зберіганні психотропної речовини ні по першому, ні по другому епізодах і є неналежним, оскільки за результатами проведення даної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів не встановлено.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були понятими при проведенні огляду місця події, були раніше допитані слідчим, що в силу ч. 7 ст. 223 КПК України, унеможливлює в суді об`єктивно перевірити правильність проведення даної слідчої дії. Окрім того ОСОБА_10 фактично був заявником, а відтак мав свій процесуальний інтерес і є зацікавленою особою в результатах кримінального провадження, що суперечить вимогам ч. 7 ст. 223 КПК України.

Щодо посилання суду на показання свідків працівників поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зазначає, що вони не мають доказового значення, оскільки такі показання є результатом їх професійної діяльності і не повинні допитуватися як свідки вчинення злочину.

Зазначає, що протокол місця події від 22.04.2018 складений слідчим ОСОБА_14 за участю підозрюваного, однак в ньому відсутні будь-які дані, які стали підставою для проведення такої слідчої дії, також відсутні дані про роз`яснення підозрюваному прав, зокрема, права на захист та про повідомлення слідчим у вчиненні якого злочину ОСОБА_7 підозрюється. З іншого протоколу огляду місця події від 24.04.2018 також слідує, що протокол складений слідчим ОСОБА_15 за аналогічних обставин. Разом з цим, судом не перевірено повноважень слідчих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , при тому, що в обвинувальному акті зазначено, що проведення досудового розслідування здійснювалося лише слідчим ОСОБА_16 , а відтак, група слідчих не створювалася.

Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_7 фактично був затриманий 22.04. та 24.04.2018 року, оскільки вимушений був через підкору наказу залишатися з уповноваженою особою, однак, всупереч положенням ч. 5 ст. 208 КПК України, протоколи затримання не складались, а під оглядом місця події фактично було проведено обшук.

Крім того, огляд місця події проведений 22.04 та 24.04.2018, а відомості до ЄРДР внесено в обох випадках лише наступного дня, що суперечить положенню ч. 3 ст. 214 КПК України, щодо негайного внесення відповідних відомостей. З огляду на наведене, на думку сторони захисту, проведені в кримінальному провадженні огляди, обшуки, затримання та вилучення речових доказів, що здійснені до внесення відомостей до ЄРДР, є незаконними, а зафіксована ними інформація отримана внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Стверджує, що судом залишено поза увагою те, що стороною обвинувачення не надано доказу, який би відповідав положенням ст. 99 КПК України, про те, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Також зазначає, що всупереч п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції не викладено обставин встановлених судом в ході проведеного судового слідства, натомість міститься лише посилання на встановлені органом досудового розслідування обставини. При цьому саме судове слідство проведено неповно, а саме: не з`ясовано, що стало підставою для проведення оглядів місця події, не досліджено витяги з ЄРДР, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2018, речові докази. Судом лише формально у вироку наведено загальні мотиви щодо доведеності вчинення злочинів ОСОБА_7 та не надано належної оцінки кожному доказу окремо та сукупності доказів, зокрема.

Звертає увагу на те, що вирок, в порушення положень ст.ст. 27, 376 КПК України, проголошено за відсутності обвинуваченого, в службовому кабінеті судді, що призвело до порушень прав останнього, в тому числі, права на роз`яснення змісту судового рішення та негайного отримання його копії.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог в повному обсязі з підстав наведених в апеляційній скарзі, прокурора про законність, обґрунтованість вироку суду першої інстанції і безпідставність апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не належить.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, досліджує всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку в даному кримінальному провадженні вказані вимоги закону були належним чином дотримані.

Зокрема, висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, достатній аналіз яким суд дав у вироку, які узгоджуються між собою, і є обґрунтованими.

В ході допиту судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав і просив його виправдати за недоведеністю винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , його винуватість у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту психотропної речовини, особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ст. 307 КК України, вчиненому повторно, за обставин, встановлених судом першої інстанції, підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, даними дослідженого судом протоколу огляду місця події від 22.04.2018, складеного слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_14 , про те, що в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_17 22.04.2018 в період часу з 22 год. 10 хв. до 22 год. 50 хв. оглянуто земельну ділянку, розташовану неподалік школи №27, за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 22, де перебувала особа чоловічої статі, яка представилася ОСОБА_7 . На землі, на відстані близько метра від вказаної особи, працівниками поліції виявлено 7 поліетиленових пакетів із вмістом порошкоподібної речовини рожевого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину.

Згідно висновку експерта №2/679 від 02.05.2018, за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, порошкоподібна речовина рожевого кольору, дослідженого судом, вилучена 22.04.2018 та надана на експертизу в семи полімерних пакетах, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою амфетаміну в перерахунку на амфетамін основу - 1,176 г.

Показаннями допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_9 про те, що 22.04.2018 приблизно о 22 год. працівники поліції запропонували йому бути понятим при проведенні огляду місця події. Під час проведення даної слідчої дії, окрім нього, був присутній інший понятий та раніше невідомий чоловік, який представився ОСОБА_7 . Свідок зазначив, що ОСОБА_7 пояснював про те, що побачивши працівників поліції занервував, так як перед цим вживав наркотичні засоби, а тому почав тікати, але спіткнувся і впав. ОСОБА_7 запропоновано показати вміст кишень, на що останній погодився і вийняв з лівої кишені кофти 7 п/е пакети із порошкоподібною речовиною та 1 п/е пакет з подрібненою речовиною рослинного походження. На запитання поліції до ОСОБА_7 , щодо належності та знаходження у нього відповідних речовин, останній чіткої відповіді не надав. Після оформлення відповідних матеріалів, видані ОСОБА_7 речовини було вилучено. Свідок також додав, що претензій, скарг та заяв під час проведення відповідного огляду від присутніх не надходило.

Показаннями ОСОБА_18 , допитаного судом в якості свідка про те, що він працює інспектором роти №3 БУПП в м. Черкаси. 22.04.2018 приблизно 22 год. він разом з працівниками поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , під час несення служби з охорони громадського порядку неподалік школи №27, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська 22, помітили підозрілих осіб чоловічої статі, один із яких - у подальшому представився ОСОБА_7 , побачивши працівників поліції, почав тікати. На запитання про причини такої поведінки, останній повідомив, що вживав наркотичні засоби, а тому запанікував та почав тікати, злякавшись відповідальності. З приводу наявності при собі заборонених предметів та речовин ОСОБА_7 чіткої відповіді не надав, а тому було прийнято рішення про виклик працівників слідчо-оперативної групи, по приїзду яких, за участю понятих, ОСОБА_7 запропоновано показати вміст своїх кишень, на що він погодився. З лівої кишені кофти ОСОБА_7 вийняв, зокрема, 7 п/е пакетів із порошкоподібною речовиною, які було викладено на земельну поверхню. На запитання щодо належності даних речей, ОСОБА_7 чіткої відповіді не надав. Після оформлення відповідних матеріалів, виявлені речі вилучено у присутності понятих та упаковано до сейфпакету. Під час проведення огляду претензій, скарг та заяв від присутніх не надходило.

Відповідно до дослідженого судом протоколу огляду місця події від 24.04.2018, складеного слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_21 24.04.2018 в період часу з 22 год. 20 хв. до 22 год. 45 хв., оглянуто відкриту ділянку місцевості, що знаходиться: в 30 м від магазину «Прем`єр», розташованого в Черкаси по алеї Генерала Путейка; в 50 м зліва біля будинку 26 по вул. Сумгаїтська в м. Черкаси та в 200 м справа біля школи №25, де виявлено ОСОБА_7 , який при поверхневій перевірці, за добровільною згодою, самостійно видав два поліетиленових пакета з порошкоподібною речовиною рожевого кольору.

Згідно висновку експерта №2/688 від 03.05.2018, за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, порошкоподібна речовина рожевого кольору, вилучена 24.04.2018 та надана на експертизу в двох пакетах з полімерного матеріалу, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою амфетаміну в перерахунку на амфетамін основу - 0,238 г.

Як показав суду свідок ОСОБА_10 , 24.04.2018 приблизно о 22 год. він був понятим при проведенні огляду місця події за участю чоловіка, який представився ОСОБА_7 . Останньому запропонували показати вміст кишень, на що він погодився та з правої кишені кофти вийняв картонну коробку, у якій знаходилось 2 п/е пакети із порошкоподібною речовиною. На запитання працівників поліції щодо належності даних речей, ОСОБА_7 чіткої відповіді не надав. Після оформлення відповідних матеріалів, дані речі було вилучено у присутності понятих та упаковано до сейфпакету. ОСОБА_10 також зазначив, що під час проведення огляду, претензій, скарг та заяв не надходило.

Показаннями ОСОБА_11 , допитаного судом в якості свідка, про те, що він працює інспектором роти №4 БУПП в м. Черкаси. 24.04.2018 приблизно о 22 год. ним, разом з працівниками поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під час несення служби з охорони громадського порядку, біля магазину «Прем`єр», розташованого неподалік будинку 26, по вул. Сумгаїтська у м. Черкаси, було помічено осіб чоловічої статі, один із яких почав панікувати та поводити себе підозріло. Зазначена особа представилася ОСОБА_7 . З приводу наявності при собі заборонених предметів та речовин, ОСОБА_7 чіткої відповіді не надав, а тому було прийнято рішення щодо виклику працівників слідчо-оперативної групи, по приїзду яких та за участю понятих, ОСОБА_7 запропоновано показати вміст кишень, на що він погодився і з правої кишені кофти вийняв картонну коробку, у якій знаходилось 2 п/е пакети із порошкоподібною речовиною. На запитання працівників поліції щодо належності знайденого, ОСОБА_7 чіткої відповіді не надав. Після оформлення відповідних матеріалів, вказані речі було вилучено у присутності понятих та упаковано до сейфпакету. Під час проведення огляду претензій, скарг та заяв від присутніх не надходило.

Аналогічні за змістом показання надали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , допитані судом в якості свідків.

В контексті ч. 3 ст. 404 КПК України колегія суддів вбачає, що докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України судом досліджено повно та без порушень, за відсутністю підстав для повторного їх дослідження, на чому наполягає сторона захисту, оскільки захисником не вмотивована така необхідність з огляду на те, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями та дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції, або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30.05.2019 № 572/843/17 від 30.05.2019, згідно якої сам по собі факт непогодження з висновками суду першої інстанції, не є підставою для повторного дослідження доказів.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на непричетність до інкримінованих органом досудового розслідування діянь, як про це ґрунтовно встановив суд першої інстанції, є способом захисту, спрямованим на уникнення відповідальності за скоєний злочин, та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.

Колегія суддів визнає доречними твердження апелянта про те, що в основу обвинувального вироку покладено доказ - висновок експерта № 2/678 від 10.05.2018, який, з огляду його зміст та положень ст. 85 КПК України, не може вважатися належним.

Зокрема, як слідує з висновку експерта № 2/678 від 10.05.2018, за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору не містить в своєму складі речовин, які відносяться до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Даний висновок покладено судом в основу обвинувального вироку як доказ винуватості обвинуваченого. Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для зміни судового рішення, з метою виключення на нього посилання, враховуючи той факт, що наявність або відсутність посилання в судовому рішенні на даний доказ, який не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, при наявності інших належних та допустимих доказів, якими доводиться вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, жодним чином не впливає на обсяг пред`явленого йому обвинувачення та встановлені судом першої інстанції фактичні обставини провадження.

Посилання сторони захисту на ненадання стороною обвинувачення доказу того, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, що впливає на правильність кваліфікації його дій, колегія суддів визнає необґрунтованими, з огляду на наступне.

За встановлених органом досудового розслідування та судом обставин, ОСОБА_7 вчинив злочин, будучи особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ст. 307 КК України. Відповідно до вимоги про судимість на ОСОБА_22 , останній судимий вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2018 за ч. 2 ст. 307 КК України, даний вирок набрав законної сили 05.02.2018.

Доводи апелянта про те, що судом в основу обвинувального вироку покладено недопустимі докази, а саме протоколи огляду місця події від 22 та 24.04.2018, а отже і усі похідні від нього докази є теж недопустимими, що є підставою для скасування вироку, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Зокрема, як на порушення проведення огляду місця події від 22 та 24.04.2018, що є наслідком визнання протоколів даних слідчих дій недопустимими, апелянт вказує на те, що під оглядом місця події, фактично проведено обшук, до внесення відомостей до ЄРДР, в порушення положень ч. 3 ст. 214 КПК України, крім того в протоколах відсутні посилання на будь-які дані, які стали підставою для проведення слідчої дії, дані про роз`яснення підозрюваному прав та про повідомлення у вчиненні якого злочину особа підозрюється. При цьому огляд місця події в обох випадках проведений слідчими, які не входили до групи слідчих в даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення доказів, які суд визнав належними та допустимими, 22.04.2018 та 24.04.2018 близько 22 год. ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції через поведінку, яка не відповідає обставинам. Щодо причин такої поведінки, останній повідомив, що вживав наркотичні засоби. З приводу наявності при собі заборонених предметів та речовин ОСОБА_7 чіткої відповіді не надав, а тому було прийнято рішення про виклик працівників слідчо-оперативної групи.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Статтею 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

До складу слідчо-оперативної групи, яка виїжджала на місце події 22.04.2018 входив слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_14 , а 24.04.2018 слідчий Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 . Вказані слідчі проводили огляд місця події, оформляли його результати протоколом відповідної слідчої дії та діяли у межах наданих їм повноважень, відповідно до вимог КПК України.

Окрім іншого, наявні в провадженні докази, які були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, вказують на те, що працівниками поліції 22 та 24.04.2018 проведено огляд місцевості, а не безпосередньо ОСОБА_7 , який за добровільною згодою видав заборонені речовини. Крім того, за змістом протоколів огляду місця події від 22 та 24.04.2018 слідує, що в ході проведення слідчої дії будь-яких претензій, скарг чи заяв від ОСОБА_7 не надходило, що також підтверджено в судовому засіданні і показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, зафіксоване оглядом місця події від 22.04.2018, внесено до ЄРДР 23.04.2018 за № 0002986 та 25.04.2018 за № 0003059 за результатами огляду місця події від 24.04.2018, тобто безпосередньо після надходження відповідних матеріалів до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, що не суперечить положенням ст. 214 КПК України.

Щодо проведення огляду місця події слідчими, не призначеними слідчими за даним кримінальним провадженням, колегія суддів виходить з того, що вказані слідчі дії, на виконання ч. 3 ст. 214 КПК України, проводились до внесення відомостей до ЄРДР, коли слідчий в провадженні ще не був призначений. Після внесення відповідних відомостей до ЄРДР слідчим в обох провадженнях було призначено слідчу СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 .

Допит судом першої інстанції свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були понятими при проведенні огляду місця події, щодо обставин його проведення, не суперечить положенням ч. 7 ст. 223 КПК України, а доводи сторони захисту про протилежне, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на зацікавленість ОСОБА_10 в результатах кримінального провадження та незаконність його залучення в якості понятого, оскільки той факт, що він був заявником не свідчить про наявність у нього процесуального інтересу, або зацікавленості в результатах кримінального провадження.

Щодо неможливості використання як доказу в кримінальному провадженні показань свідків працівників поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , то колегія суддів зазначає, що за змістом ст. 65 КК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. При цьому будь-яких заборон щодо неможливості допиту працівників поліції щодо обставин безпосередньо проведених за їх участі слідчих (розшукових) дій або оперативно-розшукової діяльності, КПК України не містить.

Судове рішення, що є предметом апеляційного перегляду, свідчить, що суд першої інстанції ретельно перевіряв доводи, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі сторони захисту. Зазначені в ньому мотиви про визнання цих доводів безпідставними, суд знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, не вбачається, а доводи сторони захисту про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 27, 376 КПК України, колегією суддів не встановлено.

Дійсно матеріали кримінального провадження не містять даних про виконання судом положень щодо роз`яснення обвинуваченому змісту винесеного вироку, порядку та строків його оскарження, а також негайного вручення копії вироку обвинуваченому після його проголошення, передбачених ч. 3 та ч. 6 ст. 376 КПК України.

Разом з цим, згідно журналу судового засідання, суд після виконання вимог ст.ст. 364, 365 КПК України, за участю учасників судового провадження, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_7 , видалився до нарадчої кімнати про що головуючий оголосив присутнім, а також повідомив про орієнтований час проголошення судового рішення. Проголошення вироку відбувалося 20.02.2020 в присутності прокурора та захисника ОСОБА_8 , однак у відсутність обвинуваченого ОСОБА_7 , до якого не було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підстави щодо неможливості обвинуваченого прибути на проголошення судового рішення, зазначені стороною захисту в апеляційній скарзі, колегією суддів не оцінюються, оскільки, з огляду на положення ч. 1 ст. 376 КПК України, судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, незалежно від явки учасників судового провадження. У подальшому судом направлено обвинуваченому копію вироку від 20.02.2020, де міститься посилання на порядок і строк його оскарження, з урахуванням положень ч. 4 ст. 374 КПК України.

Перевірючи правильність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з тих міркувань, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За змістом ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за класифікацією, передбаченою ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винуватого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює і не навчається, при невстановленні обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що його обтяжують, обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, а остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням засудження останнього за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2018.

На думку колегії суддів, місцевий суд правильно прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з частковим приєднанням покарання призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2018, вважаючи його справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в тому числі з застосуванням положень ст.ст. 69, 69-1 КК України, колегією суддів не встановлено.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги сторони захисту залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий :

Судді :