печерський районний суд міста києва
Справа № 757/496/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 18 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15.01.2019, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях посадових осіб органів державної влади складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
02.01.2020 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 18 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15.01.2019, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях посадових осіб органів державної влади складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги вказує, що оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в тому числі без виконання вказівок, викладених в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019, якою скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, внаслідок чого висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, при цьому заявник надає власну правову оцінку діям органу досудового розслідування, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та усталеної практики Європейського суду з прав людини.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.

Зацікавлена особа слідчий групи слідчих в кримінальному в кримінальному провадженні № 0000015 від 15.01.2019, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився неодноразово.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Водночас ст. 28 КПК України імперативно передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Отже, з огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а неявка слідчого та/або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі наданих заявником доказів та матеріалів кримінального провадження № 0000015 від 15.01.2019.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою від 21.12.2018, в якій ініціював питання про порушення кримінального провадження відносно посадових осіб органів державної влади за фактом зловживання службовим становищем, що призвело до заподіяння йому та членам його родини істотної матеріальної шкоди через позбавлення останніх права на земельну ділянку та об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаним фактом Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15.01.2019, яке оскаржуваною постановою закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях посадових осіб органів державної влади складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

З матеріалів скарги слідує, що органом досудового розслідування вже приймалося рішення про закриття кримінального провадження, яке було предметом контролю слідчого судді.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 29.07.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15.01.2019, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях посадових осіб органів державної влади складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а відтак передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, при цьому суд надав органу досудового розслідування відповідні вказівки щодо виконання процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду і встановлені ним факти та обставини носять обов`язковий характер (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005). Окрім того, щодо преюдиціальності судових рішень, які набрали законної сили, Верховний Суд України, як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції, неодноразово висловлювався про обов`язковість прийняття судом, що розглядає справу, тих доказів та фактичних даних, які раніше були встановлені судовим рішенням у будь-якій іншій справі, що набрали законної сили.

Слідчий суддя акцентує увагу на тому, що оскаржувана постанова аналогічного змісту, що і попередня постанова про закриття кримінального провадження, яка була скасована судом з мотивів неповноти досудового розслідування, її зміст не відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо належної вмотивованості.

Так, в обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 зазначила, що проведеними в ході досудового розслідування слідчими та процесуальними діями, не встановлено будь-яких доказів, які б об`єктивно та достатньо вказували на наявність в діях чи бездіяльності посадових осіб органів влади, до яких звертався ОСОБА_3 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Однак, в постанові про закриття кримінального провадження відсутній аналіз отриманих в ході досудового розслідування доказів, на підставі яких слідчий дійшов вищевказаного висновку та прийняв рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в тому числі вказівки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 18 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15.01.2019, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях посадових осіб органів державної влади складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1