Справа № 1-кп/593/42/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" червня 2020 р.
Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бережанського районного суду Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 13 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, перебуваючого на обліку в УСЗН Підгаєцької РДА, як отримувач компенсаційних виплат за надання соціальних послуг, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, працюючої медичною сестрою в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні, не депутата, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
12 червня 2019 року, близько 20 години 30 хвилин у ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_4 , перебував на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись особистими неприязними мотивами, виник злочинний намір спрямований на умисне нанесення удару ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на умисне нанесення удару, 12 червня 2019 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилася на вище зазначеній земельній ділянці та під час словесного конфлікту з останньою, який виник на грунті особистих неприязних відносин, які склалися між ними в минулому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно нанесли ОСОБА_6 2 удари дерев`яною палицею в область правого стегна та попереку, чим спричинили синець правого стегна та поперекової ділянки, що за ступенем тяжкості належить до легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме - умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, однак заявленого цивільного позову не визнав.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та підтвердила усі обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаялася, просила суд не карати її суворо, заявленого цивільного позову не визнала.
Потерпіла ОСОБА_6 поданий нею цивільний позов підтримала, просила суд його задовольнити у повній мірі, стосовно покарання обвинуваченим, залишила вирішення цього питання на розсуд суду.
Хоча обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнана повністю, їх вина в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів у справі, які були досліджені судом, а саме:
- заявою ОСОБА_6 від 13.06.2019 року про повідомлення про вчинення стосовно неї злочину;
- висновком експерта №586 від 18.06.2019 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено легкі тілесні ушкодження, утворення яких не виключається за обставин викладених у обвинувальному акті;
- протоколами проведення слідчого експерименту від 19.08.2019 року якими підтверджено обставини викладені у обвинувальному акті.
Крім зазначених письмових доказів, вина обвинувачених у інкримінованому їм злочині повністю підтверджена і показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили те що, 12 червня 2019 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, які склалися між ними в минулому, нанесли ОСОБА_6 , легкі тілесні ушкодження.
Сукупність наведених і досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підстави прийти до однозначного висновку про те, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебувають в прямому причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілої, що підтверджує вину обвинувачених у скоєнні інкримінованого їм злочинного діяння і аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою та є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні ними інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікує їх дії за
ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
У відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, винних осіб та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, те що обвинувачені щиро розкаялися у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України відсутні.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують (обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше).
При обранні обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують (обвинувачена за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше).
На підставі викладеного, суд приходить до переконання за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до переконання за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
Потерпілою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди в розмірі 3000 грн. з кожного.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності, виваженості і справедливості суд вважає, що з обвинувачених на користь потерпілої підлягає стягненню моральна шкоди в розмірі 400 гривень /по 200 грн. з кожного/. Таким чином, позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинувачених моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесять) грн. 00 коп.
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесять) грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 200 /двісті/ грн.00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 200 /двісті/ грн.00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1