Справа № 495/8268/17
№ провадження 1-кс/495/961/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення, -
В С Т А Н О В И В:
21.04.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення грошового стягнення.
Клопотання обґрунтовується тим, що 9 квітня 2017 року приблизно о 10:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у садовий будинок АДРЕСА_1 , «Лагуна» кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський») проникли гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , зламавши вхідні замки від хвіртки та вхідних дверей від будинку, при цьому, заборонивши гр. ОСОБА_6 та його представникам увійти до будинку, де зберігались особисті речі останнього, меблі, побутова техніка, грошові кошти тощо, та виселитись добровільно.
В порядку ст. 214 КПК України, відомості по даному факту внесено до внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001060 від 30.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ст. 356 та ст. 185 ч. 5 КК України щодо вчинення самоправних та шахрайських дів і розпочато досудове розслідування.
ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженні має процесуальний статус заявника.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 придбав земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_1 , «Лагуна» кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський»), що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку від 09.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстровано в реєстрі №934, та договором купівлі - продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстровано в реєстрі №937.
Після купівлі вказаного майна, в жовтня 2014 року ОСОБА_6 став членом кооперативу садоводів «Лагуна», на території якого знаходиться вказаний садовий будинок, та з цього часу постійно користувався садовим будинком та прибудинковою територією, облаштовував його, проводив деякі будівельні роботи, придбавав майно, уклав договір № 10041/14 дистанційного спостереження за системою технічних засобів охорони з Приватним підприємством «Служба економічної безпеки «Карабінер» з метою охорони вказаного садового будинку.
В травні 2015 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулась ОСОБА_9 з позовом до ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , про визнання недійсними договорів дарування та витребування вказаного вище садового будинку у ОСОБА_6 .
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2016 року у даній справі № 495/3345/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_9 відмовлено, позов ОСОБА_10 задоволено.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 632 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 27 травня 2014 року, реєстровий № 1308, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0632 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 27 травня 2014 року, реєстровий № 1314, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_6 садовий будинок, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_10 відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року було відкрито касаційне провадження у цивільній справі та зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року до закінчення касаційного провадження.
Далі, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_10 відхилено, рішення Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року залишено без змін.
В свою чергу, 29.04.2017, коли виконання рішення апеляційного суду Одеської області було зупинено, ОСОБА_4 , який приходиться сином ОСОБА_9 , і ОСОБА_5 проникли до садового будинку, без судового рішення про виселення ОСОБА_6 , та всупереч волі останнього позбавили його права користування та володіння майном, що знаходилось усередині.
Поті, 01.12.2017 садовий будинок і земельну ділянку продано третій особі ОСОБА_14 ..
З матеріалів допиту потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_15 встановлено, що 29.04.2017 ОСОБА_7 разом із його клієнтом ОСОБА_4 , попередньо найнявши керівника «Автоключ» ОСОБА_16 , який спеціалізується на виготовлення ключів та аварійного відкриття замків дверей, автомобілів та сейфів, прибули до садового будинку АДРЕСА_1 , де самовільно змінили замки від вхідних воріт та приміщень будинку
Під час досудового розслідування, з метою встановлення обставин кримінального провадження, неодноразового, викликались до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 для з'ясування обставин його звернення до органу поліції 29.04.2017 р.
Так, повідомленням від 27.01.2020 р. № 42/1513 вих. ОСОБА_7 викликався до слідчого ОСОБА_3 на 31.01.2020 р. о 17-00 годині. Повідомлення направлено рекомендованим листом повідомленням № 448. Між тим, ОСОБА_7 відмовився від отримання кореспонденції, про що свідчить відповідний відбиток штаму, зроблений згідно п. 114 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р.
13.02.2020 року на адресу ОСОБА_7 знов направлено повістку про виклик до слідчого ОСОБА_3 20.02.2020 р. о 17-00 годині. Повістку направлено також рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 012, але від отримання вказаної кореспонденції ОСОБА_7 також відмовився.
Той факт, що ОСОБА_7 відомо про те, що його неодноразово викликає слідчий до СВ Білгород-Дністровського відділу поліції в Одеській області та його ігнорування вказані виклики свідчить заява ОСОБА_7 від 03.03.2020 року до начальника Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , копія якої додається.
Факт відмови від отримання кореспонденції свідчить також лист директор «Укрпошта» від 27.02.2020 р. № 08-04-27/АА.
Згідно п. 114 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009р., одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи. Такі поштові відправлення, поштові перекази повертаються за зворотною адресою. У разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.
На підставі наведеного просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просить дане клопотання розглядати за його відсутності.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001060 від 30.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ст. 356 та ст. 185 ч. 5 КК України щодо вчинення самоправних та шахрайських дів і розпочато досудове розслідування.
Слідчий вказує, що ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженні має процесуальний статус заявника та просить застосувати щодо нього грошове стягнення, оскільки останній, на думку слідчого, навмисно не отримує повістки слідчого, про що свідчать позначки у поштових повідомленнях, тому слідчий вважає, що є підстави для накладення на останнього грошового стягнення за невиконання обов`язку прибути до слідчого.
Слідчий суддя не погоджується з такою думкою слідчого з огляду на наступного.
Відповідно до ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Крім цього, ч.1 ст. 136 КПК України зазначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Тому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.
Згідно з ст. ч. 2 ст. 67 КПК України передбачено, що за злісне ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду свідок несе відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 144 КПК України на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків може бути накладено грошове стягнення. Грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.
Згідно з ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Враховуючи те, що особа, щодо якого слідчий просить накласти грошове стягнення у даному кримінальному провадженні має процесуальний статус заявника, до нього не може бути застосований вказаний захід реагування, оскільки наслідки невиконання процесуального обов`язку щодо прибуття за викликом передбачені щодо осіб, які мають процесуальний статус свідка у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного слідчий суддя вважає, що у клопотанні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 159-164 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя