Справа 522/1037/18
Провадження № 1-кс/522/6048/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004809 від 12.08.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянин України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
підозрюваний - ОСОБА_5
захисник - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004809 від 12.08.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2011 року, більш точний час та дата органами досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , які мали бути отримані під виглядом відчуження квартири АДРЕСА_4 в установленому законом порядку.

Так, в квітні 2011 року, більш точний час та дата органами досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , розробив план незаконного відчуження квартири АДРЕСА_4 , відповідно до якого останній повинен був звернутися з позовною заявою до Приморського районного суду м. Одесі про визнання за ним права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 , після чого під виглядом установленого законом порядку реалізувати її.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2013 по справі № 522/2064/13-д задоволено позов ОСОБА_5 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру, та визнано право власності за ОСОБА_5 на реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2014 у справі №522/2064/3-ц задоволена заява заступника прокурора Приморського районного суду м. Одеси, який діє в інтересах держави в особі виконавчого комітету Одеської міської ради, про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2013 та зазначене рішення скасоване, а справа призначена до розгляду у загальному порядку.

10.06.2014 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/2064/13-ц позовна заява ОСОБА_5 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру залишена без розгляду, про що ОСОБА_5 було достовірно відомо, у зв`язку з чим 22.08.2014 останній особисто звернувся із відповідною заявою до Приморського районного суду м. Одеси про зняття арешту з квартири АДРЕСА_4 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2014 заяву ОСОБА_8 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

В подальшому, 11.02.2016 ОСОБА_5 не маючи на те законних підстав, достовірно усвідомлюючи, що заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2013 по справі № 522/2064/13-ц скасоване, та на зазначеній підставі реєструє право власності на квартиру АДРЕСА_4 на своє ім`я, про що державним реєстратором внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У лютому 2016 року, ОСОБА_5 продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , запропонував останній укласти договір купівлі-продажу вищевказаного об`єкту нерухомого майна, повідомивши при цьому, що він є законним власником квартири АДРЕСА_4 , на що остання погодилась. Разом з цим, відповідно до досягнутої між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 усної домовленості останній повинен укласти договір купівлі-продажу із знайомим ОСОБА_7 - ОСОБА_10 .

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно із корисливих мотивів, 16.02.2016 у денний час, знаходячись у приміщенні третьої Одеської державної нотаріальної контори, за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 11-А, уклав з ОСОБА_10 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , який посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за №2-53. При укладенні зазначеного договору ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 раніше обумовлені грошові кошти ОСОБА_7 в розмірі 129059 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень в рахунок покупки квартири АДРЕСА_4 , відомості про що внесені до договору купівлі-продажу від 16.02.2016, посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за №2-53.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом продажу квартири АДРЕСА_4 , незаконно заволодів чужим майном у вигляді грошових коштів останньої, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду у значному розмірі на загальну суму 129059 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень, що у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений на 2016 рік.

26.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 після повідомлення йому про підозру, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та/або свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив застосувати домашній арешт підозрюваного.
Підозрюваний та захисник заперечили проти клопотання, захисник надала письмові заперечення, із яких вбачається, що підозра необґрунтована, вручена не встановленою процесуальною особою, та відсутні ризики передбачені в ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який карається позбавленням волі до трьох років.

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами допитом потерпілої ОСОБА_7 ; показами свідка ОСОБА_11 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; позовною заявою ОСОБА_5 від 16.05.2013 до Приморського районного суду м. Одесі; ухвалою Приморського районного суду від 10.06.2014 про залишення позову ОСОБА_5 без розгляду; заявою ОСОБА_5 від 22.08.2014 до Приморського районного суду в м. Одесі; договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 16.02.2016, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; висновком судової почеркознавчої експертизи 19-2215 від 16.12.2019.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження (менше місяця після повідомлення особи про підозру), слідчий суддя не уповноважений і не повинен надавати ґрунтовну оцінку наданим доказам, а повинен тільки пересвідчитися у наявності таких доказів, і про спроможність таких доказів давати підстави вважати, що особою було вчинено кримінальне правопорушення. Вказані позиції також узгоджуються із висновками зазначеними у рішенні Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, на думку слідчого судді вказаних обставин, для підтвердження обґрунтованості підозри достатньо, задля переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним вказаного у клопотанні кримінального правопорушення.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти власності, слідчий суддя вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Даний ризик підтверджується також тією обставиною, що обвинувачений в порушення вимог чинного законодавства, при зміні місця проживання не зареєстрував своє місце проживання, як того вимагає п. 4 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207. Така обставина, свідчить про імовірність зміни місця проживання особи без повідомлення про це компетентних органів, що в свою чергу свідчить про порушення ОСОБА_5 своїх обов`язків, як особи, котра проживає на території України. Варто зазначити, необхідність реєструвати своє поточне місце проживання, є законодавчо закріпленою задля можливості ведення офіційної переписки із особою, а також можливістю встановити її місце знаходження у разі потреби.

Відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також враховує обставини вказані у ст. 178 КПК України, а саме молодий вік особи, відсутності судимостей, тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться у підозру, вагомість доказів, та розмір покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що на думку слідчого судді, свідчить про достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання у нічний період доби.

Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194 199, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004809 від 12.08.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_3 із забороною покидати місце поживання у період з 21:00 до 07:00 год.

Покласти на ОСОБА_5 , виконувати передбачені ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці у межах строку досудового розслідування, тобто до 26.05.2020 року.
Відповідному відділенню Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.04.2020