Справа № 991/1951/19
Провадження1-кс/991/2473/19
У Х В А Л А
19 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність Директора НАБУ ОСОБА_4 , керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Директора НАБУ ОСОБА_4 , керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Свою скаргу заявниця обґрунтовує тим, що 18.11.2019 ОСОБА_3 звернулась до Директора НАБУ ОСОБА_4 та керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 із заявою про кримінальні правопорушення, вчинені посадовими особами Вищої ради правосуддя: Головою ОСОБА_6 , керівником служби інспекторів ОСОБА_7 , членами ВРП ОСОБА_8 , заступником керівника секретаріату ОСОБА_9 , завідувачем відділу ОСОБА_10 , головними спеціалістам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , передбачені ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 111 КК України. Заява ОСОБА_3 була зареєстрована в НАБУ 18.11.2019 за вх. Д-16858. Втім, станом на день звернення зі скаргою, за твердженням заявниці, відомсті про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були.
Зазначені дії Директора НАБУ ОСОБА_4 та керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , на думку заявниці, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернулась до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність Директора НАБУ ОСОБА_4 та керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та просить зобов`язати Директора НАБУ ОСОБА_4 , керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 внести до ЄРДР відомості за заявою від 18.11.2019 про вчинення кримінальних правопорушень та розпочати досудове розслідування, визнати її та членів її сім`ї потерпілими та надати пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі, просила її задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не розглядають її скаргу тривалий час, а по іншій скарзі надали відповідь не розглядаючи скаргу. Підроблену дату скарги. ОСОБА_15 повідомив скаржниці, що у скарзі відсутні докази. ОСОБА_16 надала відповідь і підписала її, проте повинні відповіді надавати інші особи. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не реєстрували заяви при зверненні на гарячу лінію, повідомляли, що вже надана відповідь.
Уповноважена особа НАБУ в судове засідання не з`явилася про причини неявки не повідомила, жодних пояснень не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявниці дослідивши матеріали скарги слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слідчим суддею було встановлено, що у заяві від 18.11.2019 ОСОБА_3 стверджує, що корупційна протиправна діяльність Голови ВРП ОСОБА_6 полягає у тому, що скаргу заявниці щодо дисциплінарного проступку, вчиненого суддями Київського апеляційного суду, повернули без розгляду. За твердженням заявниці, Голова ВРП ОСОБА_6 стверджує, що дисциплінарного проступку у діях суддів Київського апеляційного суду немає. На думку заявниці такі дії Голови ВРП ОСОБА_6 містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 111 КК України. Виклад обставин, за яких було вчинено керівником служби інспекторів ОСОБА_7 , членами ВРП ОСОБА_8 , заступником керівника секретаріату ОСОБА_9 , завідувачем відділу ОСОБА_10 , головними спеціалістам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 111 КК України, в заяві доданій до матеріалів скарги взагалі відсутній, а при усному поясненні наданому в судовому засіданні, головним чином протиправні дії зводяться до відмови у наданні відповіді при зверненні, відмови у реєстрації заяви та тривалого розгляду скарг.
У судовому засіданні та у своїй скарзі заявниця стверджує, що виклала факти, які містять конкретні ознаки складів визначених нею злочинів, однак зі змісту її заяви про кримінальні правопорушення від 18.11.2019 неможливо встановити жодних конкретних фактів. ОСОБА_3 наводить у своїй заяві про кримінальні правопорушення велику кількість норм законодавства, які, на її думку, було порушено Директором НАБУ ОСОБА_4 , керівником Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , суддями Київського апеляційного суду, членами ВРП, однак в чому саме полягали ці порушення заявниця не зазначає. У прохальній частині заяви про кримінальні правопорушення вказані особи не зазначені.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували у відповідності до ч. 1 ст. 2 КК України про вчинення особами суспільно небезпечного діяння, яке містило б склад злочину у діях Голови ВРП ОСОБА_6 , керівника служби інспекторів ОСОБА_7 , члена ВРП ОСОБА_8 , заступника керівника секретаріату ОСОБА_9 , завідувача відділу ОСОБА_10 , головного спеціаліста ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 111 КК України.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення. Із поданої заяви ОСОБА_3 від 18.11.2019 не можливо визначити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 214 КПК України, що вносяться відомості до ЄРДР, саме про вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням вище викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для зобов`язання Директора НАБУ ОСОБА_4 , керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України і внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 18.11.2019 відсутні.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Директора НАБУ ОСОБА_4 , керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.11.2019 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1