Справа № 461/5050/20
Провадження № 1-кс/461/4272/20
УХВАЛА

26.06.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Галицького відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянин України, не працюючого, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє 31 травня 2014 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 25 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він 24 лютого 2020 року, приблизно о 08 год. 11 хв., перебуваючи в проїзді Крива Липа, у місті Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою у групі із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі, за обставин коли ОСОБА_9 разом зі ОСОБА_8 під приводом вживання алкогольних напоїв заманили потерпілого ОСОБА_10 в безлюдне місце у вказаному проїзді, куди в подальшому підійшли ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та застосувавши до нього насильство, нанесли удари руками в обличчя, по руках та ногах, внаслідок чого потерпілий впав на землю, чим спричинили останньому множинні синці на обличчі, на руках на ногах, садна на обличчі та лівій нозі, та в подальшому, скориставшись його безпорадним станом, відкрито заволоділи особистим майном належним потерпілому.

Крім того, слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, відтак, в тому числі через відсутність законних джерел доходів, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що залишаючись на волі останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення. З метою уникнення кримінальної відповідальності може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а зважаючи на характер та насильницький спосіб вчинення інкримінованого йому діяння намагатись незаконного впливати на потерпілого, інших підозрюваних та свідків. Наведені обставини, на думку слідчого, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просить слідчого суддю обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання.

Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечив. Просив суд обрати інший запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначив, що не має наміру переховуватись від слідства та суду, вчиняти інші злочини.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовує доводи обвинувачення, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, суд вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, зокрема:

- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25 лютого 2020 року (заявник ОСОБА_10 );

- показання потерпілого ОСОБА_10 від 28 лютого 2020 року;

- дані протоколу огляду предмета - цифрових носіїв, із збереженими на них відеозаписами з камер відеоспостереження від 28 лютого 2020 року, які розташовані за адресою: місто Львів, проїзд Крива Липа;

- дані висновку проведеної судово-медичної експертизи № 321 від 28 лютого 2020 року, згідно із яким у потерпілого ОСОБА_10 виявлено множинні синці на обличчі, на руках на ногах, садна на обличчі та лівій нозі, що згідно висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості;

- дані протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 25 червня 2020 року, під час яких потерпілий ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як осіб, які причетні до вчинення вище вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведене існування ризиків, що у разі необрання запобіжного заходу, можливе перешкоджання встановленню істини у справі.

Суд вважає, що підозрюваний може продовжити злочину діяльність, про що свідчить той факт, що останній неодноразово судимий, не працює, тому злочинними діями може здобувати собі засоби для існування.

Слідчим суддею не виключається також можливість впливу підозрюваного на свідків потерпілого та інших підозрюваних у справі з метою зміни їх показів під час досудового розслідування чи судового провадження з метою уникнення відповідальності чи пом`якшення покарання.

Судом береться до уваги високий ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів. Згідно з санкцією статті, у разі визнання його винуватим, він може бути позбавлений волі на строк до шести років.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання може схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З клопотання та повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, із застосуванням насильства.

Враховуючи зазначені обставини, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не застосовувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання до 23 серпня 2020 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 26 червня 2020 року проголошено її вступну та резолютивну частини.
Повний текст ухвали проголошений 30 червня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1