Справа № 750/1007/20
Провадження № 1-кп/750/182/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000151 від 06.01.2020 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, який має середню освіту, дітей на утриманні не має, не одружений, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

06.01.2020 року близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в коридорі загального користування біля квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу з коридору загального користування намагався таємно викрасти велосипед марки «Аіст», вартістю 662 грн. 50 коп., який належить ОСОБА_5 , чим намагався спричинити останньому матеріальну шкоду на зазначену вище суму. Однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме докотивши велосипед до дверей ліфту, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий ОСОБА_6 біля дверей ліфту.

Своїми діями, які полягають у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даного кримінального правопорушення, пояснив, що він працює неофіційно у здійсненні робіт з бетонування, того дня після роботи перебував у стані алкогольного сп`яніння, як потрапив до під`їзду вказаного будинку не пам`ятає, але пам`ятає, що побачив велосипед, який йому не належав і вирішив його забрати, також пам`ятає, що йому перешкодив, здається, сусід потерпілого, вважав, що кримінальне правопорушення трапилося через алкоголь, у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, які він надав суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, кількість епізодів, а саме один, суму викраденого майна, те, що майно є повернутим власнику; особу обвинуваченого, який свою вину визнав, щиро розкаявся, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, те, що він за медичною допомогою до психіатра не звертався, звертався за медичною допомого в наркологічне відділення ЧОПНЛ з 29.04.1998р. з приводу: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками, те, що він має місце реєстрації, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, до адміністративної відповідальності притягувався, те, що він не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

У провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати у сумі 628 грн. 04 коп. на залучення експертів, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжні заходи не застосовувалися.

Питання про речові докази має бути вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628 грн. 04 коп. (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп.) процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази: велосипед марки «Аіст», переданий під розписку ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1