Провадження № 1-кс/331/916/2020
Справа № 331/5551/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2020 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002202, данні про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2019 року за ч.1 ст. 203-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 р. слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи на території міста Запоріжжі організували діяльність грального бізнесу.

22.04.2020 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , працюють гральні автомати.

З метою перевірки інформації, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі встановлення осіб підозрюваних у вчиненні злочину, та їх безпосереднього переслідування, слідчо-оперативною групою Олександрівського ВП було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки інформації встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 знаходиться нежитлове приміщення, вхід до якого є вільним, всередині приміщення, знаходився заявник, персонал закладу, а також увімкнене комп`ютерне обладнання, на дисплеях якого наявна реклама ігрового бізнесу, у зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст.233 КПК України, було проведено обшук нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , до постановлення ухвали слідчого судді, з метою фіксації обставин, виявлення та вилучення предметів, за допомогою яких здійснюється гральний бізнес, який є забороненим згідно ЗУ «Про заборону грального бізнесу України».

В ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: монітор «EISO» №00013064; системний блок «Dell» №01013413; системний блок «Siemens» №01016090; монітор «Philips» №00013214; системний блок «ThinkCentre» №01016190; монітор «Siemens» №00013219; системний блок «Dell» №01013315; монітор «Siemens» №00013192; системний блок «Dell» №01013294; монітор «Philips» №00013211; монітор «Acer» №00013947; системний блок «Siemens» №01016250; монітор «EISO» №00013910; системний блок «Siemens» №01016069; монітор «EISO» №00016496; системний блок «Dell» №01013174; монітор «EISO» №00013496; системний блок «HP» №01013363; монітор «ElSО» № 00013133; системний блок «Siemens» №01013724; монітор «EISO» №00013495; системний блок «HP» №01013851.

Враховуючи вищевказане, з метою проведення подальшого досудового розслідування, позбавлення можливості власників майна, продовжувати заборонений в Україні гральний бізнес, проведення необхідних судових експертиз за вилученими об`єктами, необхідно накласти на них арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Згідно п. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.
Представник володільця вилученого майна проти клопотання заперечувала та просили у його задоволенні відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, представника володільця вилученого майна, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до такого.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є - збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Матеріалами справи встановлено, що 22.04.2020 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , працюють гральні автомати.

З метою перевірки інформації, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі встановлення осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, та їх безпосереднього переслідування, слідчо-оперативною групою Олександрівського ВП було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки інформації встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 , знаходиться нежитлове приміщення, вхід до якого є вільним, всередині приміщення, знаходився заявник, персонал закладу, а також увімкнене комп`ютерне обладнання на дисплеях якого наявна реклама ігрового бізнесу, у зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст.233 КПК України, було проведено обшук нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , до постановлення ухвали слідчого судді, з метою фіксації обставин, виявлення та вилучення предметів, за допомогою, який здійснюється гральний бізнес, який є забороненим згідно ЗУ «Про заборону грального бізнесу України».

В ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: монітор «EISO» №00013064; системний блок «Dell» №01013413; системний блок «Siemens» №01016090; монітор «Philips» №00013214; системний блок «ThinkCentre» №01016190; монітор «Siemens» №00013219; системний блок «Dell» №01013315; монітор «Siemens» №00013192; системний блок «Dell» №01013294; монітор «Philips» №00013211; монітор «Acer» №00013947; системний блок «Siemens» №01016250; монітор «EISO» №00013910; системний блок «Siemens» №01016069; монітор «EISO» №00016496; системний блок «Dell» №01013174; монітор «EISO» №00013496; системний блок «HP» №01013363; монітор «ElSО» № 00013133; системний блок «Siemens» №01013724; монітор «EISO» №00013495; системний блок «HP» №01013851.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами, серед іншого, є речові докази, документи.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторонам обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Як встановлено ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Документи є речовими доказами, якщо вони містять перелічені вище ознаки.

Слідчим в клопотанні не наведено мети накладення арешту на вилучене майно, не зазначено чи є вилучене майно засобам чи знаряддям вчиненням злочину або може зберігати на собі сліди злочину, також вилучене майно не визнано речовими доказами.

Так, згідно абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Також, окрім зазначеного, правовою підставою для арешту майна, є передбачені п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України загальні правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме:

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Вказані грошові кошти будуть використані як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

- може бути виконане завдання кримінального, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Вказані речі та документи забезпечать швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, відповідно до завдання кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Отже, в суді встановлено, що вилучене спірне майно в рамках вищевказаного кримінального провадження, порушеного за ч.1 ст. 203-2 КПК України, не містить ознак речового доказу, оскільки в суді не встановлена та сукупність підстав чи розумних підозр, які б вказували на нього, як на доказ злочину, короткий виклад обставин якого міститься у Витязі з ЄРДР від 20.12.2019 року по вищевказаному кримінальному провадженню.

Не встановлені в суді і інші, передбачені статтею 170 КПК України, умови для накладення арешту на вищевказане майно, у зв`язку з чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 117, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002202, данні про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2019 року за ч.1 ст. 203-2 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
06.05.2020