Дата документу 22.01.2020
Справа № 334/3672/19
Провадження № 1-кс/334/17/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001308 від 28.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження ухвалена передчасно без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а викладені факти та висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку скаржника, слідчий під час досудового розслідування не встановив усіх обставин вказаного кримінального правопорушення а передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Скаржник просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001308 від 28.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, зобов`язати слідчого перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.1 ст.382 на ст..190 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив суду, що кримінальне провадження №0001308 від 28.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України було повно та всебічно розслідувано. Кримінальне провадження передбачене ст.382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання ОСОБА_6 рішення суду, що набрало законної сили. Тобто особа несе відповідальність лише за умисну дію. В даному випадку було встановлено відсутність умислу в діях ОСОБА_6 щодо умисного невиконання рішення суду.

В ході досудового розслідування проаналізувавши зібрані матеріали слідство та прокурор дійшов до правильного висновку що вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Таким чином, прокурор доводив суду, що слідчий, дослідивши зібрані докази, дав вірну правову оцінку діям ОСОБА_6 . Усі зібрані докази у кримінальному провадженні дослідженні, та не спростовуються іншими доказами.

Виходячи з наведеного, прокурор просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий і прокурор повинні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК).

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ст.38 КПК).

В судовому засіданні встановлено, що предметом розгляду скарги слідчого судді є оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження до ЄРДР №0001308 від 28.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Скаржник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження ухвалена передчасно без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а викладені факти та висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам справи.

Проте, перевіривши матеріали даного кримінального провадження, суд не погоджується з думкою заявника, виходячи з наступного:

Так, В ході досудового розслідування було встановлено, що 26.01.2012 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлення сторонам виконавчого провадження для відома та виконання, згідно вих. № 1971. Строк для самостійного рішення суду встановлений до 01.02.2012 року. Рішення у строк для самостійного виконання не виконаний. Розпочаті дії для примусового виконання рішення суду.

29.05.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, оголошено про заборону його відчуження та направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання за вих. № 11280.

Вжитими діями державного виконавця встановлено, що згідно довідок з ДАІ, ОП, ЗМБТІ, Головного управління Держкомзему, Держтехнагляду, у боржника ОСОБА_7 , відсутнє нерухоме майно, земельні ділянки та сільськогосподарська техніка. Згідно ПФУ інформація щодо працевлаштування ОСОБА_6 - відсутня. Відповідно до відповіді з ДПС України боржник не має розрахункових рахунків, окрім цього в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було перевірено матеріальний стан боржника, в результаті якого у нього було описано та вилучено за місцем його мешкання майно, яке знаходиться на реалізації, з метою отримання з його продажу коштів, які будуть направлені на розрахункові рахунки кредиторів або переданні їм особисто.

Відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках чи інших фінансових установах, державний виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. У зв`язку з чим державним виконавцем було винесене подання на підставі якого до ЄРДР було внесено кримінальне провадження за №0001308.

В рамках вказаного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 надав слідству копії квитанцій до прибуткового касового ордеру та акти звірки взаєморозрахунків та прийому - передачі виконаних робіт до договору про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг, згідно з якими ОСОБА_6 прийняв від ліквідатора СФГ «Марія» ОСОБА_9 грошові кошти в рахунок оплати наданих ним останньому послуг.

У зв`язку з цим в рамках вказаного провадження було опитано у якості свідка арбітражного керуючого ОСОБА_9 , який дав слідству показання , що 01.11.2010 року між СФГ «Марія» в особі ліквідатора ОСОБА_9 та ФОП « ОСОБА_6 » був укладений договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Оплата за даним договором здійснювалась за власний рахунок ліквідатора. Умови договору виконувались належним чином, отже, ОСОБА_6 отримав усі грошові кошти на які були видані касові ордери, та підписані акти виконаних робіт.

Під час досудового розслідування кримінального провадження було вилучено документи в оригіналах, які перебували у володінні ОСОБА_9 ,а саме квитанції до прибуткових касових ордерів та акти звірки взаєморозрахунків та прийому - передачі виконаних робіт до Договору про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг №1 від 01.11.2010 року, що укладено між ОСОБА_6 та СФГ «Марія» в особі ОСОБА_9 , з метою призначення за зазначеним документах судової-почеркознавчої експертизи та з`ясування питання чи отримував дійсно ОСОБА_6 грошові кошти від арбітражного управляючого ОСОБА_9 , шляхом ідентифікації його підпису.

Також в ході досудового розслідування була встановлена відсутність нерухомого майна, земельних ділянок та сільськогосподарської техніки у власності ОСОБА_6 , відсутність у нього доходів. Окрім цього, в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було перевірено матеріальний стан боржника, в результаті чого у нього було описано та вилучено за місцем його проживання майно для ї подальшої реалізації. Отже, ОСОБА_6 , не може виконати рішення суду, оскільки не має на це можливості у зв`язку з відсутністю майна, а майно яке у нього було у користуванні, описано та перебуває на реалізації у державного виконавця.

Також в ході досудового розслідування з 23.04.2019 року було направлено запити до: Головного управління Деркомзему щодо до перебування у володіння ОСОБА_6 земельних ділянок, до Державного центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку, до Головного управління Державної податкової інспекції щодо доходів боржника. Також за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 було підписано клопотання про тимчасовий доступ до інформації, якою володіють банки, а саме до ПриватБанку, Ощадбанку та Форвард Банк, Credit Agrikole, Ukrsibbank, Правекс Банк, ОТП Банк.

У відповідності до проведених процесуальних дій у ОСОБА_6 відсутнє будь-яке майно чи матеріальні доходи.

Отже, ОСОБА_6 , не може виконати рішення суду, оскільки не має на це можливості у зв`язку з відсутністю майна, а майно яке у нього було у користуванні, описано та перебуває на реалізації у державного виконавця.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину передбаченого цим Кодексом. У ст. 11 ч. 1 КК України вказано що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність) вчинене суб`єктом злочину.

Кримінальне провадження передбачене ст.382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання ОСОБА_6 рішення суду, що набрало законної сили. Тобто особа несе відповідальність лише за умисну дію. В даному випадку було встановлено відсутність умислу в діях ОСОБА_6 щодо умисного невиконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_4 щодо неповного, передчасного та необ`єктивного дослідження обставин, не взяті судом до уваги, оскільки його доводи, викладені в скарзі не відповідають фактичним обставинам по справі та спростовуються матеріалами справи.

Питання щодо перекваліфікації складу злочину не входить до кола питань, які мали бути розглянуті у даному судовому засіданні.

Таким чином, на думку суду обґрунтованим є висновок слідчого викладений в оскаржуваній постанові про відсутність підстав для подальшого здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та його закриття.

Керуючись ст.ст. 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1