Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2297/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час за адресою: АДРЕСА_1 . Апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, невідповідності висновків суду обставинам справи. Вважає, що в клопотанні слідчого необгрунтовані ризики, а лише зазначено, що орган досудового розслідування не виключає, що її підзахисний може впливати на свідків та потерпілу, знищити речові докази, не прибути на виклики слідчого.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитись в даному випадку застосуванням менш суворого ( альтернативного) запобіжного заходу. Однак, слідчий суддя фактично обрав безальтернативний запобіжний захід - тримання під вартою в порушення вимог ч.4 ст.183 КПК України. Крім того, судом першої інстанції не визначено розмір застави.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року клопотання задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів (по 21.02.2020 року включно), без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою вирішено обчислювати з моменту затримання - 24.12.2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає до частково задоволення з таких підстав.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст. ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається зі змісту клопотання, у провадженні СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000337 від 24.12.2019 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_9 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_9 24.12.2019 близько 17 години прибули до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Переконавшись, у відсутності сторонніх осіб, які б могли завадити вчиненню їх злочинних дій, та відсутності власниці квартири ОСОБА_10 , ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_9 , з метою крадіжки чужого майна, керуючись корисливим мотивом, застосовуючи фізичну силу, шляхом віджиму рами пластикового вікна, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_10 .

Перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , виявивши в одній з кімнат квартири мобільний телефон «Nokia - 70» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , вартістю 650,00 грн, жіночий годинник вартістю 300,00 грн., сережки вартістю 110,00 грн., каблучку вартістю 250,00 грн., що належать ОСОБА_10 , таємно викрали їх, після чого місце вчинення злочину залишили, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

24.12.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку статті 208 КПК України та 25.12.2019 в порядку ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом обшуку від 24.12.2019.

Окрім того, відповідно до інформації наданої УІЗ ГУНП в Житомирській області від 26.12.2019 ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 13.12.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України та 14.12.2019 за ч. 5 ст. 27 ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185 , ч. 2 ст. 345 КК України Івано-Франківським ВП ГУНП в Івано-Франківській області та останньому в ході розслідування кримінального провадження було обрано запобіжний захід тримання під вартою. В подальшому запобіжний захід ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18.09.2019 року змінено на домашній арешт із забороною залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово на час судового розгляду.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років.

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його тяжкість. Взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , зареєстрований та проживає на території, віддаленій від місця вчинення кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи та джерела прибутку, характеризується негативно, не одружений, утриманців немає, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем постійного проживання, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може і надалі продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, що вказує на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого поліції, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість клопотання слідчого поліції про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Проте, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, не врахувавши всі норми кримінального процесуального законодавства.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_7 , розмір, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, апеляційний суд, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначає заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на думку колегії суддів, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що судом не визначено розмір застави її підзахисному знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, лише в частині визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 ..
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, - скасувати та постановити нову ухвалу.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 21.02.2020 (включно).
Визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Рахунок отримувача: UA0085932, Код банку отримувача (МФО):820172).
3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну ( за наявністю).

Строк дії обовязків по 21.02.2020.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 17.01.2020 о 10 год.
Судді :