У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 рокуСправа № 634/452/20 Провадження № 1-кс/634/134/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сахновщина Харківської області клопотання прокурора Сахновщингського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:

03.04.2020 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000102 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

06.04.2020 року ухвалою слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області, вказане клопотання було повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків
08.04.2020 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшло уточнене клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні №0000102 від 01 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у якомупоставлено питання про арешт майна, а саме: б/в металевого швелера, довжиною 4,5 м. шириною 8 см., товщиною 5 мл. та б/в металевого швелера, довжиною 4,5 м. шириною 10 см., товщиною 5 мл., які перебувають у власності ОСОБА_4 з метою заборони відчуження майна, яке знаходиться на зберіганні у потерпілого.
В обґрунтування клопотання про накладення арешту зазначено, що 02.04.2020 року у ході огляду домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м. шириною 8 см., товщиною 5 мл. та б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м. шириною 10 см., товщиною 5 мл., які добровільно видав ОСОБА_5
02.04.2020 року вилучені металеві швелери визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .
Прокурор посилаючись на ст.98 та ч.1 ст.170 КПК України, просить накласти арешт на б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м. шириною 8 см., товщиною 5 мл. та б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м. шириною 10 см., товщиною 5 мл.. У разі не накладення арешту можливо приховування, знищення речового доказу, що в подальшому може підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора та власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що Сахновщинським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000102 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.04.2020 року у ході огляду домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено б/в металевого швелера, довжиною 4,5 м. шириною 8 см., товщиною 5 мл. та б/в металевого швелера, довжиною 4,5 м. шириною 10 см., товщиною 5 мл., які добровільно видав ОСОБА_5 .
02.04.2020 року постановою слідчого СВ Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 вилучені в ході огляду домоволодіння ОСОБА_5 металеві швелери визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .
Згідно розписки від 02.04.2020 року потерпілий ОСОБА_4 отримав від працівників поліції два металевих швелера.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оцінивши в сукупності долучені слідчим до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурором не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків: можливості приховування та знищення речового доказу, оскільки вказаний речовий доказ переданий потерпілому під розписку для зберігання.
Зберігання речових доказів врегульоване статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України. Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню слідчий визначив місце зберігання речового доказу і вжив відповідних заходів для його збереження, тому підстави для накладення арешту на металеві швелери відсутні.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що у задоволені клопотання про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.170 - 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: /підпис/

Копія вірна. Слідчий суддя: