Справа № 459/3502/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/317/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави ОСОБА_6 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000930 від 15 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 28 березня 2020 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині обрання запобіжного заходу та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Зазначає, що суд в ухвалі зазначив, що ризики не зменшилися, тому немає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ОСОБА_6 добровільно не здав паспорт для виїзду за кордон під час обраного йому запобіжного заходу 5 вересня 2019 року та 20 вересня 2019 року залишив визначене місце перебування. Вважає ухвалу суду від 28 січня 2020 року необґрунтованою. Зазначає, що обвинувачення у скоєнні інкримінованого правопорушення не обґрунтовано незаперечними доказами, а найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою прирівнюється до відбування покарання у виді позбавлення волі.

Зазначає, що дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його сімейний стан, який має на утриманні дитину, постійне місце праці, міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з батьками, які заслуговують на особливу довіру, його добросовісну процесуальну поведінку, вказують на те, що більш м`який запобіжний захід також може сприяти досягненню цілей кримінального провадження.

Наголошує, що у провадженні допитані свідки, потерпілі, проведені слідчі дії та експертизи. Жоден з свідків та потерпілих не повідомив про можливий тиск на нього зі сторони обвинуваченого.

Заслухавши пояснення захисника обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 459/3502/19, в провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області 28 січня 2020 року продовжено тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 28 березня 2020 року, без визначення розміру застави.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обгрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та такі не зменшились, з урахуванням тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_6 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою слід вважати: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 не виконав покладені на нього ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16 серпня 2019 року обов`язки (цілодобова заборона залишати житло за адресою місця реєстрації, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон).

З огляду на викладене, правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт (як про це просить апелянт) колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 28 березня 2020 року без визначення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4