Справа № 645/4323/18
Провадження № 1-кп/645/259/19

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001539 від 06 липня 2018 року відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:

10.06.2018 року, близько 12:00, неповнолітній ОСОБА_6 , перебував неподалік будинку №8/5 по Стадіонному проїзду в м. Харкові. Зайшовши до першого під`їзду вказаного будинку, на сходовому майданчику він побачив дитячу коляску «Dada Paradiso Group (DPG) Carino», темно-сірого кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Так, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливі наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 взяв належну потерпілому ОСОБА_7 дитячу коляску «Dada Paradiso Group (DPG) Carino», темно-сірого кольору, вартістю 3 334 гривні та заволодівши таким чином майном ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3 334 гривні.
В судовому засіданні ОСОБА_6 , винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, при цьому показав, що 10.06.2018 року, о 12:00, він перебував неподалік будинку АДРЕСА_2 . Він зайшов до першого під`їзду вказаного будинку, де на сходовому майданчику побачив дитячу коляску, назву та колір якої не пам`ятає. Він викрав зазначену коляску, потім продав її на ринку за 200 гривень, а гроші витратив на придбання продуктів харчування. Також зазначив, що його мати померла в 2015 році, батько був позбавлений батьківських прав. На даний час він перебуває у реабілітаційному центрі, лікується від наркоманії. У скоєному щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 головний спеціалист сектору захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування Департаменту служб у справах дітей ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в 2015 році померла мати, батько був позбавлений батьківських прав. Рідна сестра обвинуваченого відмовилась від оформлення на себе опіки, через вживання обвинуваченим наркотичних засобів. Ніхто із громадян не виявив бажання оформити опіку над неповнолітнім. На даний час у неповнолітнього обвинуваченого відсутній опікун або піклувальний, який би ніс відповідальність за нього.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів досудової доповіді.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

При визначенні ОСОБА_6 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, злочин вчинив будучи неповнолітнім, є дитиною позбавленою батьківського піклування, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, не працює, а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття, неповнолітній вік.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих громадян. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства - низькі.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність призначити йому, покарання, у межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, в вигляді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи його щире каяття, визнання провини та співробітництво зі слідством, неповнолітній вік, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75, 104 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № 2957 від 24.07.2018 року в розмірі 429 гривень.
Цивільний позов заявлено не було, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обрався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК Украйни покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати на загальну суму 429 гривень.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1