Справа № 539/1605/20
Провадження № 1-кс/539/486/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Клопотання мотивовано тим, що 16.05.2020 року близько 20 год. 25 хв. працівникам поліції в с. Новаки, Лубенського району, Полтавської області на вул. Лісовій, 19 було зупинено автомобіль ЗІЛ 130 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Він побачив дану деревину біля лісосмуги поблизу с. Новаки, Лубенського району та завантаживши її у свій автомобіль ЗІЛ 130 перевозив до себе до дому для власних потреб. Власник викраденої деревини та заподіяні збитки встановлюються.
27.05.2020 слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду було винесено ухвалу про надання обшуку житла та іншого володіння особи, яке знаходиться за місцем проживання ОСОБА_4 по 3-му туп. АДРЕСА_1 .
03.06.2020 слідчим СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, відповідно до вище вказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено одну електричну пилу, бензинову пилу невідомої марки та деревину твердих порід об`ємом приблизно 4 метри кубічних.
03.06.2020 вищевказані речі визнані речовим доказом.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник володільця майна ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, пояснивши, що в ході досудового розслідування слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду 27.05.2020 року було надано дозвіл групі слідчих поліції на обшук домоволодіння ОСОБА_4 з-а адресою АДРЕСА_2 . При наданні дозволу на обшук слідчий суддя врахував показання свідка особи № 1 , який повідомив , що приблизно два тижні тому ремонтував свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час цього неодноразово бачив, як ОСОБА_6 мешканець с. Новаки, перебуваючи за кермом вантажного автомобіля перевозив деревину породи дуб. У зв`язку із цим, перевіривши показання свідка, було отримано інформацію про те, що за адресою АДРЕСА_3 свідок № 1 не проживає вже понад десяти років, а також встановлено, що ніякого паркану за вказаною адресою немає. А отже, у зв`язку з чим, виникли сумніви у правдивості вказаних показань свідка №1 працівниками поліції, на підставі яких була винесена ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук в господарстві за адресою АДРЕСА_2 .
Дослідивши матеріали додані до клопотання, вислухавши учасників процесу, приходжу до таких висновків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 185 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально- протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 27.05.2020 року був наданий дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
В своєму клопотанні слідчий посилався на покази свідка № 1, який показав, що приблизно два тижні тому ремонтував паркан свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час цього неодноразово бачив, як ОСОБА_6 , мешканець с. Новаки, перебуваючи за кермом вантажного автомобіля, перевозив деревину породи дуб.
Однак, як встановлено в судовому засіданні, згідно письмових пояснень свідка № 1, відібраних адвокатом ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_3 свідок №1 не проживає, ніякого паркану не ремонтував, оскільки його там взагалі немає, а отже ОСОБА_7 , який перевозив на вантажному автомобілі деревину бачити не міг.
Вказані покази свідок підтвердив і в судовому засіданні.
Крім того, до клопотання слідчим не надано постанову про визнання речовими доказами електричної пили «Тайга», бензинової пили невідомої марки зеленого кольору та деревини твердих порід об`ємом приблизно 4 метри кубічних, які належать ОСОБА_4 , а надано постанову про визнання речовими доказами зовсім інших речей, які не стосуються даного клопотання. Тобто, не доведено можливість використання як доказу обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за фактом крадіжки чужого майна, а тому відсутня потреба у накладенні арешту на вказані в клопотанні електричну пилу «Тайга», бензинову пилу невідомої марки зеленого кольору та деревину твердих порід об`ємом приблизно 4 метри кубічних, які належать ОСОБА_4 .
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є не обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст.170, ч. 3 ст.171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 10.06.2020 року.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1