справа № 746/148/19
провадження № 51 193 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2019 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у зв`язку
з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, на обґрунтування своїх доводів, ОСОБА_4 посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлені на підставі досліджених судом доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, який є судом права, а не факту.
Крім того, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 не наводить таких порушень, які відповідно до положень ст. 284, 440 КПК у їх взаємозв`язку, є безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу засудженого, надавши строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху
і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3