Справа № 386/189/20
Провадження № 1-кп/386/76/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 27.02.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздол Голованівського району Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей та повнолітніх утриманців не маючого, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, закордонного паспорта не маючого, майна у власності та доходу не маючого, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) такого, що не має судимості,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, за таких обставин.

25 лютого 2020 року близько 23 години ОСОБА_4 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності власника домоволодіння та сторонніх осіб, шляхом зриву навісного замка відчинив вхідні двері приміщення комори і зайшов в приміщення, звідки таємно викрав та обернув на свою користь два мішки з насінням соняшнику вагою 28 та 22 кг., що належить ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав останній матеріальних збитків на загальну суму 350 грн. згідно висновку експерта від 28.02.2020.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що злочин вчинив за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Так, в лютому 2020 року близько 23 год. у нього виник умисел на таємне викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_5 , після чого він прийшов до житлового будинку, який належить ОСОБА_5 , де проник в приміщення комори, шляхом знімання навісного замка з вхідних дверей та викрав два мішки з насінням соняшника. Мішки переніс по одному на вулицю, завантажив на тачку "кравчучка" та наступного дня відвіз до смт. Голованівськ Кіровоградської області, де продав за 350 грн. На даний час мішки з насінням соняшника повернуто потерпілій, потерпіла до нього жодних претензій не має, більше вчиняти злочин не буде, щиро розкаюється у скоєному.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена, вважала за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням одного року іспитового строку.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, жодних претензій до обвинуваченого не заявила, в тому числі не подала цивільний позов. В поданій письмовій заяві, зазначила, що до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру не має, обставини вчинення злочину ОСОБА_4 , зазначені в обвинувальному акті, нею не оспорюються та визнаються.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позицій, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, вказаних в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії за цією нормою, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 цього Кодексу є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України для обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно з довідкою про склад сім`ї №96 та довідкою-характеристикою №95, виданих 28.02.2020 Роздольською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, обвинувачений ОСОБА_4 проживає одиноко, характеризується посередньо, скарги до сільської ради відносно ОСОБА_4 не надходили.

Відповідно довідок Комунального некомерційного підприємства «Голованівська центральна районна лікарня» Голованівської районної ради від 04.03.2020 та 06.03.2020, ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з вимогами МВС України і ГУНП в Кіровоградській області від 28.02.2020, з урахуванням повідомлення Голованівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області від 06.03.2020, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про його особу, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, майна у власності не має, не одружений, дітей не має; вчинив умисний закінчений злочин, яких відноситься до категорії тяжких злочинів; вчинив злочин будучи таким, що не має судимості; за місцем проживання характеризуються посередньо; наявність обставини, яка пом`якшує покарання, до якої відноситься щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання; розмір завданих збитків, який склав 350 грн. та відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілої; ставлення обвинуваченого до скоєного.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинуваченого наданої Голованівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб; виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього норми ст.ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: залишити потерпілій як власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме два поліпропіленових мішки білого кольору з насінням соняшника вагою 28 та 22 кг., які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити їй як власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1