Справа № 676/6641/15-к
Номер провадження 1-кп/676/106/20
УХВАЛА
Іменем України
07 квітня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Кам`янець-Подільському судове засідання кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2020 року продовжено дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2020 року включно.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 було ініційоване питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на термін 60 діб з посиланням на те, що станом на момент розгляду вказаного клопотання наявні ризики, які дають підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст.177 КПК України і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 категорично заперечував. Зокрема захисник ОСОБА_4 просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зокрема вкотре звернув увагу, що клопотання прокурором необґрунтовано, обвинувачений вже близько 15 місяців в загальному перебуває під вартою, має постійне місце проживання в м. Кам`янець Подільському, а також міцні соціальні зв`язки. Крім цього обвинувачений ОСОБА_5 заявив про те, що потребує належного медичного забезпечення, оскільки подальше перебування під вартою в умовах СІЗО створює небезпеку для його життя і здоров`я, так як він має серйозні хронічні захворювання цукровий діабет, внаслідок чого потребує спеціальної дієти та лікування щоденного, натомість адміністрація установи повідомила, що внаслідок браку бюджетних коштів забезпечити дієтичне харчування неможливо, а також має пахову грижу, внаслідок чого постійно почувається погано, потребує хірургічного втручання, однак навіть відвідати лікаря хірурга до середини травня неможливо, оскільки в країні триває карантин.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, щодо клопотання прокурора приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2020 року продовжено дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2020 року включно, але по даному кримінальному провадженню остаточне рішення на даний момент ще не прийняте.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до ст. 8 Кримінально процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до зазначених положень, суд вважає за необхідне, під час вирішення питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 та розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, слід врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини за ст. 5 Конвенції, яка є обов`язковою у справах щодо України, та викладена в рішенні по справі «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, відповідно до якої після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Прокурором в черговий раз подане клопотання про продовження строків тримання під вартою, в якому в черговий раз формально зазначені ризики, зокрема можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також ризик переховування від суду, оскільки оголошувався в розшук. Вказані ризики, як зазначено вище, після спливу певного часу повинні оцінюватись з точки зору наявності існування обставин, які були враховані раніше, а також нових фактів та обставин, які можуть бути враховані додатково.
Щодо наявності такого ризику, як ризик втечі (ухилення від суду), то, як орієнтує в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, оцінка ризику втечі обвинуваченого не може бути встановлена лише на основі суворості можливого вироку, такий ризик повинен оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови). Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (§ 64 Ноймайстер проти Австрії).
В світлі наявності ризику ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від суду суд враховує, що станом на момент розгляду клопотання обвинувачений перебуває під вартою в загальному близько 15 місяців, при цьому з врахуванням того, що термін його попереднього ув`язнення обраховується із розрахунку одному дню перебування під вартою відповідає два дні позбавлення волі, вказаний термін попереднього ув`язнення подвоюється і становить фактично майже три роки, що є достатньо великим періодом для запобіжного заходу. Крім того, на даний момент в Україні триває карантин, заходи якого включають себе заборону не лише заборону в`їзду та виїзду з території України, а також і обмеження пересування по території України, тому ризик ухилення від суду, заявлений прокурором з посиланням на те, що ОСОБА_5 оголошувався в розшук в зв`язку з роботою в Польщі, втратив актуальність.
Щодо ризику можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, внаслідок попередньої судимості та вчинення тяжкого злочину і відповідно санкцію такого від трьох до шести років, то суд враховує, що станом на даний момент обсяг обвинувачення значно зменшився, а також із врахуванням фактичного строку попереднього ув`язнення, вказаний ризик можливо забезпечити застосуванням більш п`янкого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Щодо заявленого прокурором ризику можливого впливу на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню, то суд враховує, що вже протягом тривалого строку розгляду кримінального провадження самим прокурором неможливо забезпечити явку вказаних потерпілих та свідків в судове засідання, тому незрозуміло яким чином обвинувачений зможе здійснювати на них вплив, окрім цього за наявних обставин справи і часткового визнання винуватості обвинуваченим у пред`явленому обвинуваченні, вказаний ризик можливо забезпечити застосуванням більш п`янкого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд враховує його стан здоров`я, який потребує поновлення статусу інваліда ІІ групи, має хронічні захворювання ( цукровий діабет ІІ типу, хронічний бронхіт, хронічний гастрит, правобічна пахова кила) і потребує систематичної терапії та дієтичного харчування, що в умовах тримання під вартою неможливо забезпечити на постійній основі, оскільки матеріальне забезпечення слідчого ізолятора здійснюється за бюджетні кошти,а в умовах посилення боротьби із короновірусною інфекцією усі бюджетні асигнування на харчування та лікування ув`язнених скорочуються, що може створити небезпеку для життя та здоров`я ОСОБА_5 , який неодноразово звертався до керівництва слідчого ізолятора за допомогою, однак його огляд медичним працівником ізолятора, який не є фахівцем (хірургом та ендокринологом), здійснювався формально. Таким чином, за наявності належних умов перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, суд вважає, що відносно обвинуваченого з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була досягнута рівновага між загальними інтересами суспільства та правами обвинуваченого, передбаченими ст. 5 ч. 1 Конвенції та ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції, що втручання в його право на особисту свободу на той період часу було обґрунтованим, але зі спливом часу зміна запобіжного заходу на цілодобовий домашній із покладенням обов`язків буде адекватним і ефективним, а також пропорційним законній переслідуваній меті та забезпечить запобігання вищевказаних ризиків, тому суд вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням додаткових обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.331, 183, 373 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який полягає в забороні йому цілодобово залишати житло квартиру АДРЕСА_1 , зобовязавши його прибувати до суду за першою вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

2) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженні;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;
4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків 2 місяці - до 07 червня 2020 року включно.
Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_5 до місця проживання АДРЕСА_2 , і звільнити з-під варти.

Направити копію ухвали для відома начальникам ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор № 29» та Кам`янець-Подільського ІТТ №6 ГУНП в Хмельницькій області.

Вручити копію даної ухвали обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1