УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Toyota Land Cruizer 200» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "Toyota Land Cruizer 200" д.н.з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.2017 на ім`я ОСОБА_6 ; державних номерних знаків НОМЕР_3 у кількості 2 шт. та НОМЕР_5 у кількості 2 шт., яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruizer 200», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406від 29.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2020 року до ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві звернувся громадянин ОСОБА_7 та повідомив, що під час демонтажу покрівлі гаража № НОМЕР_6 , який розміщений на території даного кооперативу ним були виявлені предмети зовні схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси.

Проведеними першочерговими слідчими (розшуковими) заходами встановлено, що на протязі тривалого часу гаражем № НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_1 користується ОСОБА_8 , який при пересуванні по місту використовує автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 . На вказаному автомобілі ОСОБА_8 пересувається в якості пасажира, що підтверджується протоколом допиту оперуповноваженого УКР ГУНП у м. Києві. При цьому, встановлено, що вказаним транспортним засобом користується гр. ОСОБА_9 .

В подальшому, під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruizer 200», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено вказаний автомобіль та ключ до нього. Даний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_6 .

Крім цього, в ході обшуку вказаного авто, виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Land Cruizer 200», д.н.з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданий 30.09.2017 на ім`я ОСОБА_6 та державні номерні знаки НОМЕР_3 у кількості 2 шт. та НОМЕР_5 у кількості 2 шт.

Виходячи з вищевикладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, з метою подальшого його збереження та недопущення його знищенню, так як воно має суттєве значення по кримінальному провадженню та визнано речовими доказами.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити. Зазначив, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно необхідно з метою збереження речових доказів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_10 заперечував щодо задоволення клопотання. Повідомив, що в автомобілі не було знайдено вогнепальної зброї та боєприпасів чи предметів зовні схожих на них. Також зазначив, що у органу досудового розслідування відсутні будь-які докази того, що власник автомобіля чи ОСОБА_9 причетні до вчинення вказаного злочину.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, матеріали клопотання про арешт майна, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruizer 200», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на: автомобіль марки «Toyota Land Cruizer 200» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Toyota Land Cruizer 200" д.н.з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.2017 на ім`я ОСОБА_6 ; державні номерні знаки НОМЕР_3 у кількості 2 шт. та НОМЕР_5 у кількості 2 шт.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий посилається на те, що вилучене в ході проведеного обшуку майно має суттєве значення у кримінальному провадженні та було прийнято рішення про визнання його речовими доказами, однак належних доказів про відповідність вилученого майна вимогам ст. 98 КПК України та наявність ознак речових доказів у кримінальному провадженні №0004406з клопотання не вбачається, при цьому слідчим у судовому засіданні таке також не наведено.

Крім того, постанова слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 19.06.2020 про визнання вищевказаного майна речовим доказом, містить лише посилання на фактичні обставини справи та загальне формулювання, без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, як встановлено у судовому засіданні та як вбачається з самого клопотання і долучених до нього матеріалів, дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruizer 200» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 » було надано слідчим суддею з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання бойових припасів, гранат, вогнепальної зброї чи вибухових пристроїв.

Наведене свідчить, що посилання органу досудового розслідування на те, що автомобіль марки «Toyota Land Cruizer 200» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 » ймовірно використовувався саме для перевезення зброї та те, що він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, без посилання на підтверджуючі документи, не є безумовною підставою вважати дане майно таким, що дійсно використовувалося для перевезення зброї чи те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки такі посилання ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на: автомобіль марки «Toyota Land Cruizer 200» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Toyota Land Cruizer 200" д.н.з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.2017 на ім`я ОСОБА_6 ; державні номерні знаки НОМЕР_3 у кількості 2 шт. та НОМЕР_5 у кількості 2 шт., які було виявлено та вилучено 19.06.2020 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruizer 200», д.н.з. НОМЕР_1 , а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність залишити клопотання прокурора про арешт майна, без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0004406від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна, а саме:

-автомобіль марки "Toyota Land Cruizer 200" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 »;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Toyota Land Cruizer 200", д.н.з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданий 30.09.2017 на ім`я ОСОБА_6 ;
-державні номерні знаки НОМЕР_3 , у кількості 2 шт. та НОМЕР_5 , у кількості 2 шт.,

залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 30 червня 2020 року о 08 год. 25 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1