Справа № 182/1832/20
Провадження № 1-кс/0182/482/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2020 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2019 № 0002414 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, раніше військововослужбовець ВСУ в/ч НОМЕР_1 за контрактом на посаді водія-електрика радіолокаційної станції відділення радіолокаційної розвідки командного пункту, не одружений, із освітою 9 кл., не судимий
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

25.03.2020 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2019 № 0002414 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 19.09.2019 приблизно о 01.25 год. ОСОБА_5 проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де в нього виник умисел на таємне викрадення майна з вказаного будинку.
19.09.2019 приблизно о 01.30 год. ОСОБА_5 з метою таємного заволодіння чужим майном підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де переліз через огорожу та опинився у дворі вищевказаного домоволодіння.
У цей же день та час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 вийшла з приміщення будинку у двір, через незачинені вхідні двері, з метою таємного заволодінням чужим майном, незаконно таємно проник в приміщення будинку, де почав шукати цінне майно.
У цей же час до приміщення будинку повернулася потерпіла ОСОБА_7 , яка виявила ОСОБА_5 , який заховався в кімнаті за міжкімнатними дверима. Після чого ОСОБА_5 вирішив не відмовлятися від реалізації свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, та вирішив здійснити напад на потерпілу з метою заволодіння майном останньої, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою заволодіння майном ОСОБА_7 та припинення опору з боку потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та заподіяння останній матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, почав наносити численні удари кулаками рук по голові, обличчю та тулубу потерпілої ОСОБА_7 , тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та, вимагаючи від ОСОБА_7 грошові кошти та золоті вироби. Після чого ОСОБА_5 , застосувавши фізичну силу, насильно, заволок потерпілу ОСОБА_7 у спальну кімнату, де поклав її на ліжко, та двома руками почав здавлювати шию потерпілої, від чого остання втратила свідомість, тобто застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. При цьому ОСОБА_5 супроводжував свої протиправні дії вимогами до потерпілої, щоб вона відала свої гроші та золоті вироби, які знаходяться у приміщенні її будинку.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 втратила на короткий час свідомість, у зальній кімнаті знайшов, а після чого умисно з корисливих мотивів з метою поліпшення свого майнового стану заволодів мобільним телефоном «Nomi i281» чорного кольору, IMEI НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 . У цей же час потерпіла ОСОБА_7 прийшла до тями, піднялася з ліжка та, скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебуває в коридорі та займається пошуком грошових коштів та золотих виробів в ящиках триляжу, вибігла на вулицю та почала голосно кричати та звати на допомогу.
ОСОБА_5 , зрозумівши, що його можуть затримати на місці вчинення злочину, вибіг з приміщення будинку у двір, потім переліз через огорожу та зник з місця злочину, утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, яким заволодів в ході розбійного нападу, тим самим у наступному розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерплій матеріальну шкоду на суму 700 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Разом з тим, ОСОБА_5 після вчинення злочину залишив своє місце мешкання та службу, місцезнаходження його було не відомо, тобто він почав переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук.
27.09.2019 ОСОБА_5 заочно оголошено про підозру, повідомлення про підозру було вручено за місцем мешкання за місцем проходження служби та оголошено в розшук.
15.10.2019 слідчим за погодженням з прокурором до Нікопольського міськрайонного суду було направлено матеріали клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 для доставки його до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, а 22.10.2019 досудове розслідування було зупинено.
16.11.2019 слідчим суддею Нікопольського міськрайонного суду винесено ухвалу на надання дозволу на затримання для доставки ОСОБА_5 до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою.
24.03.2020 о 20.00 год. підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в м. Куп`янськ, Харківської області та доставлено до Нікопольського ВП ГУНП.
25.03.2020 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, корисливий особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; вчинив умисний, корисливий злочин; він не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він вже переховувався та був оголошений у розшук; може незаконно впливати на потерпілу, свідків, оскільки йому відомо місце їх мешкання; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому, у якому підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду, впливу на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував. Підтвердив, що дійсно він вчинив кримінальне правопорушення, по якому йому висунуто підозру. Також підтвердив, що після вчинення злочину він покинув місце проживання, службу у ВСУ, виїхав до Харківської обл., де переховувався.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 25.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду речових доказів, протоколом допиту потерпілої, свідків.
При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, особливо тяжкого злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки після вчинення злочину він залишив своє місце мешкання та службу, місцезнаходження його було не відомо, тобто він почав переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук.
Також у клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків з метою зміни ними показів, бо йому відомо їх місце проживання. Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні навіть не зазначено у чому він полягає. В клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тому, у якому він підозрюється, так як злочин, у якому ОСОБА_5 підозрюється, вчинено ним з корисливих мотивів. Також слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, який на даний час не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, а також фактично не має постійного місця проживання, оскільки останнім часом він переховувався та проживав у м. Куп`янську, з його слів, з дівчиною, однак ніяких доказів цього не надав.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були встановлені під час судового розгляду.
Зазначений висновок узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).
При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.
Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваного та здійснення ним тиску на потерпілу і вчинення нового аналогічного злочину.
Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило.
Домашній арешт щодо ОСОБА_5 недоцільно застосувати, так як вказаний запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, тим більше, що на момент розгляду справи не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_5 може проживати за вказаною ним адресою, бо зареєстрований він за межами Дніпропетровської області, а документи щодо житла за цією адресою відсутні.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерплих, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення аналогічного тому у якому підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, на переконання слідчого суддя, прокурором доведено те, що обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам.
Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Т.я. підозрюваний вчинив злочин поєднаний із застосуванням насильства, згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави йому не визначається.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2019 № 0002414 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 20-00 год. 23 травня 2020 р.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 20-00 год. 24.03.2020.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1