Справа № 529/230/20
Провадження № 1-кп/535/64/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року смтКотельва
Котелевський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в смтКотельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.01.2020 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карпівка Олександрівського району Донецької області, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, працюючого робітником з догляду за тваринами у ВП АФ «Гоголево», одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-26.09.2003 року Донецьким апеляційним судом за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 11 років. Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 15.02.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 5 днів.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

у с т а н о в и в:
ОСОБА_4 близько 09 години 00 хвилин 24.01.2020 року, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, прийшов до лісосмуги, що знаходиться біля с.Дейнеківка Диканського району Полтавської області, на території Нелюбівської сільської ради Диканського району, яка відноситься до лісових насаджень, що у відповідності зі ст.4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України, де діючи всупереч ст.69 Лісового кодексу України, пунктів 2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи лісорубного квитка та/або ордера на здійснення лісорубних робіт, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, за допомогою заздалегідь заготовленого та прилаштованого знаряддя злочину, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопили «Вітязь», здійснив незаконну порубку 2 дерев породи «Дуб», відділивши стовбур дерев від коріння до ступеня припинення росту.
Внаслідок самовільної порубки ОСОБА_4 , згідно розрахунку завданої шкоди здійсненого на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу» заподіяв істотну шкоду державним інтересам в сфері охорони природного навколишнього середовища в особі Нелюбівської сільської ради Диканського району на загальну суму 22135,82 грн., що у двадцять і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконній порубці дерев у захисному насадженні, що заподіяла істотну шкоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він беззастережно визнав себе винним повністю у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення, надав показання, які за своїм змістом підтверджують фактичні обставини справи, що зазначені вище у тексті цього вироку, у тому числі визнав позовну заяву повністю.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор та представник потерпілого ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а саме своїми умисними діями, які виразилися у незаконній порубці дерев у захисному насадженні, що заподіяла істотну шкоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України. в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій, як у незаконній порубці дерев у захисному насадженні, що спричинило істотну шкоду.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, яка згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд вбачає наступне: ОСОБА_4 є громадянином України, офіційно працевлаштований, працює робітником з догляду за тваринами ВП АФ «Гоголево», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч.1 ст.246 КК України у виді штрафу, враховуючи щире бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення. Хоча обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом визнано рецидив злочину, однак слід взяти до уваги і той факт, що попередня судимість ОСОБА_4 мала місце 26.09.2003 року, 15.02.2013 року його звільнено умовно-достроково з невідбутим терміном покарання у вигляді 1 року 7 місяців 5 днів позбавлення волі.
Враховуючи щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.246 КК України у виді штрафу.
Процесуальні витрати за проведення судової економічної експертизи становить 1256 грн. 08 коп., та підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Долю речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію до знарядь вчинення кримінального правопорушення.
Так, ч.1 ст.96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо інше майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення злочину.
Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що санкція ч.1 ст.246 КК України передбачає покарання у виді штрафу, а бензинова пила була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію знарядь вчинення злочину.
Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України

Потерпілим у справі Нелюбівська сільська рада Диканського району Полтавської області заявлено цивільний позов в порядку ст.128 КПК України про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в розмірі 22135 грн.82 коп.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно розрахунку розміру завданої шкоди неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 Нелюбівська сільська рада Диканського району Полтавської області завдано майнової шкоди на суму в розмірі 22135 грн.82 коп.
З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог 22135 грн.82 коп. та стягнення з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суми в розмірі 22135 грн.82 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75,76, ч.1 ст.246 КК України ст. ст. 2, 94, 351 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов прокурора заявлений в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах: Нелюбівської сільської ради Диканського району Полтавської області - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Нелюбівської сільської ради Диканського району Полтавської області (банк одержувача УДКСУ в Диканському районі, р/р:011, код бюджетної класифікації 24062100» Грошові стягнення та шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», МФО: 831019, ) заподіяну шкоду в розмірі 22135,82 грн. (двадцять дві тисячі сто тридцять п`ять гривень вісімдесят дві копійки) внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової економічної експертизи в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 29.01.2020 року на трактор ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно «Свідоцтва про реєстрацію машини» серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , жителю с.Балясне Диканського району Полтавської області та саморобний причіп без реєстраційного номера приблизними розмірами 2х3,8 м. та бортами висотою приблизно 40 см. із наявними на ньому трьома колодами дерева породи «дуб», що зберігаються на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Диканського ВП, та бензинову пилку марки «Вітязь» чорного з оранжевим кольором із шиною марки «WINZOR» червоного кольору, що належить ОСОБА_4 та яка міститься в кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП України в Полтавській області.

Речові докази, а саме:
-трактор ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно «Свідоцтва про реєстрацію машини» серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , жителю с.Балясне Диканського району Полтавської області та переданий на зберігання ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 та саморобний причіп без реєстраційного номера приблизними розмірами 2х3,8 м. та бортами висотою приблизно 40 см. - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати, щодо ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію, зокрема бензинову пилку марки «Вітязь» чорного з оранжевим кольором із шиною марки «WINZOR» червоного кольору, що належить ОСОБА_4 та знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП України в Полтавській області конфіскувати у власність держави, оскільки вона є знаряддям вчиненого злочину;
-вилучені під час огляду дві верхні частини дерева породи «дуб», одна з яких розділена на 5 часнит, чотири частини одного із дере яких мають загальну довжину по 2 м. та п`ята частина має довжину приблизно 12,6 м. загальна довжина деревини становить близько 20,5 м., діаметром ширшої сторони близько 38 см., найвужчої 8 см. Та іншу деревину має довжиною близько 15,7 м. найширша сторона якої близько 40 см., вузька близько 2 см., що знаходяться на зберіганні на території Диканського ВП ГУНП за адресою вул.Газовиків,1, смт Диканька, Полтавської області - передати Нелюбівській сільській раді Диканського району, що знаходиться по вул.Шкільна,6 с.Нелюбівка Диканського району Полтавської області,

- два спили із пеньків, які помічено написами «спил пенька №1» та «спил пенька №2» що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП України в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Повідомити обвинуваченому про його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Вирок складений і надрукований в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1