Справа № 369/1295/20
Провадження № 1-кп/369/927/20
В И Р О К
іменем України
06.05.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000063 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михалкове Сокирянського району Чернівецької області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 13.08.2004 року Сокирянського районного суду Черновицької Області за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, який звільнився 29.12.2011 року з Держівської ВК (№ 110) Львівської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком від 13.08.2004 року Сокирянського районного суду Черновицької Області за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнившись 29.12.2011 року з Держівської ВК (№ 110) Львівської області по відбуттю строку покарання, 05.01.2020 року близько 9.30, перебуваючи поблизу магазину «Фора», що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 2в, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, знаючи про суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до прилавку з алкогольними напоями, де взяв пляшку коньяку ємкістю 0,5 літри марки «Martel-VS» вартістю 599,50 грн. та поклав її до поліетиленового пакету чорного кольору, який приніс з собою, після чого направився до стійки, де знаходились шоколадні вироки, звідки дістав 10 плиток шоколаду «Корона молочна MaxFan» загальною вартістю 527,90 грн., та поклав їх до того ж пакету.

При виході з приміщення магазину ОСОБА_5 був помічений касиром ОСОБА_6 , яка знаходилась в залі магазину і спостерігала за діями ОСОБА_5 та, розуміючи, що останній вчиняє крадіжку, запропонувала ОСОБА_5 розрахуватися за товар. Разом з тим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії були викриті та набули відкритого характеру, продовжив скоєння злочину, утримуючи при собі товар пройшов касову зону, не розрахувавшись за нього, покинув приміщення магазину, однак з причин, які не залежали від його волі, вчинивши всі дії, які вважав необхідними, не зміг довести його до кінця, оскільки був затриманий працівником магазину «Фора» та перехожими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого, та пояснив, що він посварився з матір`ю, тому пішов з дому, не працював, не мав грошей на прожиття, тому вирішив викрасти коньяк та шоколад, які продати та в такий спосіб заробити гроші. У вчиненому щиро розкаявся, просив його не позбавляти волі, запевняв, що може бути потрібним для суспільства.

Судове провадження відбувалось у відсутність представника потерпілого ТОВ «Фора», оскільки останній за викликом до суду не прибув.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочини за ч. 2 ст. 186 КК України відносяться до тяжких злочинів, обвинувачений раніше судимий, має постійне місце проживання, де характеризується посередньою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті зі звільненням від призначеного покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та обов`язок, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України, - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Речовий доказ у справі: товар, переданий на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фора», залишити у розпорядженні ТОВ «Фора», диск з відеозаписом події злочину, - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1