Справа № 761/1620/20
Провадження № 1-кс/761/5478/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 23 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
18.03.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000051 від 23.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, що здійснюють свою діяльність під назвою Cargo, організували діяльність по імпорту ТМЦ на територію України, які в подальшому реалізовуються на ринках України, без відповідного обліку та декларування своєї підприємницької діяльності, умисно ухилились від сплати податків за 2018 рік на суму понад 7 млн. грн., що призвело до ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах.

У зв`язку з чим, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення внесеного до ЄРДР за №0000051, а також відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, 19.12.2019 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, в ході обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучені речі, документи, гроші, які мають значення для кримінального провадження, але які, на думку слідчого, не зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку, а саме:

- печатка ФОП ОСОБА_7 ідентифікаційний код НОМЕР_1 у кількості 1 шт.;

- товарно-транспортна накладна №58, №00, №54, №88, №54, №53, №52, без підписів на 7 арк.;

- декларація №9049639, №9049619, №9049606, №9049500 копії на 4 арк;

- копія договору з печаткою Аслана Аріфа Wom 0152598 від 08липня 2019 року на 2 арк.;

- копія рахунку на оплату №364 від 13 грудня 2018 року у кількості 1 шт.;

- копія рахунку на оплату №241 від 03 грудня 2018 року у кількості 1шт.;

- мішки, коробки з товарами в кількості 233 шт.

За результатами огляду майна, тимчасово вилученого в ході вищезазначеного обшуку, що використовуються пов`язаною групою осіб «Cargo», документи та товарно-матеріальні цінності визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено слідчим відповідну постанову.

26.12.2019 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва повернув для усунення недоліків клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні.

14.01.2020, після усунення недоліків, слідчий повторно звернувся з клопотанням про арешт зазначеного вище майна.

Слідчий зазначає, що наявні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слідчий звертає увагу слідчого судді на те, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що речі та документи, вилучені згідно протоколу обшуку, проведеного 19.12.2019, можуть бути приховані, змінені, відчужені та перетворені особами, причетними до вчинення правопорушення, оскільки прямо свідчать про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив його задовольнити. Зазначив, що вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Представник власника тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 оголосив письмові заперечення на клопотання слідчого про арешт майна. При цьому зазначив, що майно було вилучено всупереч заборони, зазначеної в ухвалі слідчого судді від 11.12.2019 року. Стверджував, що підстав для накладення арешту немає, а постанова про визнання майна речовими доказами є необґрунтованою.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого та представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 19.12.2019 було в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- печатка ФОП ОСОБА_7 ідентифікаційний код НОМЕР_1 у кількості 1 шт.;

- товарно-транспортна накладна №58, №00, №54, №88, №54, №53, №52, без підписів на 7 арк.;

- декларація №9049639, №9049619, №9049606, №9049500 копії на 4 арк;

- копія договору з печаткою Аслана Аріфа Wom 0152598 від 08липня 2019 року на 2 арк.;

- копія рахунку на оплату №364 від 13 грудня 2018 року у кількості 1 шт.;

- копія рахунку на оплату №241 від 03 грудня 2018 року у кількості 1шт.;

- мішки, коробки з товарами в кількості 233 шт.

Так, зі змісту клопотання та матеріалів долучених до нього, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що до групи Cargo входять: West trans cargo - організатори протиправної діяльності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Cargo 007 - організатор протиправної діяльності ОСОБА_14 . Vanya&Natasa Cargo - організатори протиправної діяльності ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . S.K.Cargo - організатори протиправної діяльності ОСОБА_17 , Cargo 63 - організатор протиправної діяльності чоловік на ім`я ОСОБА_18 .

При цьому, відомості, які б вказували, що майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 19.12.2019 року, стосується даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначених у ч. 2 ст. 167 КПК України, у даних матеріалах відсутні. Такий факт також не було спростовано слідчим під час судового розгляду.

Окрім того, зі змісту ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 11.12.2019 року, вбачається існування прямої заборони на вилучення певної категорії майна, проте, на думку слідчого судді, таке твердження було проігноровано слідчим, оскільки було вилучено печатку ФОП ОСОБА_7 ідентифікаційний код НОМЕР_1 у кількості 1 шт. та мішки, коробки з товарами в кількості 233 шт.

Водночас, слідчим суддею не вбачається, що товарно-матеріальні цінності, які знаходилися у мішках, коробках у кількості 233 шт. можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, чи містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що є метою даного кримінального провадження.

Також варто зауважити, що після постановлення ухвали слідчого судді від 26.12.2019 про повернення клопотання слідчому для усунення недоліків з встановленим строком у 72 (сімдесят дві) години, слідчий повторно звернувся з таким клопотанням лише 14.01.2020, тобто поза межами строку, встановленого кримінальним процесуальним законом.

При цьому, слідчим не було долучено до клопотання та не надано слідчому судді у судовому засіданні доказів наявності виключних обставин, які дозволили б прийти до висновку про наявність поважних причин для пропуску процесуального строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

З огляду на все вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 23.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 27 березня 2020 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1