ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1072/20 Справа № 184/2504/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000853, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітніх дітей, освіта середня, не працює, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого( в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробувальним терміном, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 2700 гривень.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
03 листопада 2018 року приблизно о 10 годині 30 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував на літньому майданчику кафе «Ідеал», котре розташоване по вул. Соборній, 1-а, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , який знаходився у вищезазначеному кафе та розраховувався за своє замовлення. В цей же день та час ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні кафе «Ідеал» по вул. Соборній, 1-а в м. Покров Дніпропетровської області, побачив у ОСОБА_9 наявні у гаманці грошові кошти, після чого у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення грошових коштів ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 в той же ж день об 11 годині 00 хвилин дочекався, коли ОСОБА_9 вийшов із приміщення кафе «Ідеал» по вул. Соборній, 1-а в м. Покров Дніпропетровської області та направився по пішохідній алеї дендропарку у напрямку з вул. Соборна до вул. Шатохіна м. Покров Дніпропетровської області. Після чого ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, відкрито, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_9 , котрий також знаходився на вищевказаній пішохідній алеї, та застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, умисно обома руками штовхнув його один раз рукою у праве плече, від чого ОСОБА_9 не втримався на ногах та впав на землю. Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, відкрито викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 гроші в сумі 2700 грн. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 2700 гривень.
В апеляції:
- прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
В обґрунтування вказує, що суд залишив поза увагою відомості, що характеризують ОСОБА_6 в плані потенційної суспільної небезпеки. Вказує, що не було враховано, що ОСОБА_6 протягом 2006-2015 років вчинив ряд умисних злочинів проти власності. Також без уваги залишилась тяжкість вчиненого злочину, не відшкодування потерпілому матеріальної шкоди. ОСОБА_6 не працює, заходів для відшкодування збитків не вживав, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що суд, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання зі звільненням від його відбування, не навів переконливих доказів того, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 .
Також зазначає, що суд не надав належної оцінки факту перебування ОСОБА_6 на Д обліку у лікаря нарколога в зв`язку з психічним захворюванням та поведінковим розладами внаслідок вживання алкоголю, а тому висновки суду про позитивні зміни в особистості обвинуваченого, а саме що останній проходить лікування в реабілітаційному центрі, документально не підтверджено та не підтверджені висновки суду про наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітніх дітей.
Заслухавши учасників кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.
Оскільки суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у порядку положень ч. 3 ст. 349 КПК України, та висновки суду стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини не перевіряються і відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає дане рішення суду в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання обвинуваченому ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Зі змісту ч. 1 ст. 75 КК України вбачається, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.
Згідно вироку, при обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога та фтизіатра, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття та визнання вини. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, суд першої інстанції врахував позитивні зміни в особистості обвинуваченого, а саме те, що останній на даний час проходить лікування у реабілітаційному центрі «Інтеграції та адаптації ГО «Обирай життя» з метою зміни способу свого життя та позбавлення від алкогольної залежності, наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітніх дітей, яким він допомагає у добровільному порядку, а також думку потерпілого, який просив суд не призначати обвинуваченому реальне покарання.
Вказані обставини суд першої інстанції врахував в їх сукупності і обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття ним покарання, тобто без ізоляції від суспільства, що в повній мірі узгоджується з положеннями статті 75 КК України, що на переконання колегії суддів, є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому не є занадто м`яким.
Ствердження прокурора, що суд мав обрати більш тяжке покарання враховуючи ті обставини, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та перебуває на Д обліку у лікаря нарколога в зв`язку з психічним захворюванням, є безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані судом першої інстанції, разом з іншими обставинами.
Посилання прокурора стосовно того, що обвинувачений протягом 2006-2015 років вчинив ряд умисних злочинів проти власності, а тому призначене йому покарання є занадто м`яким, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки попередні судимості ОСОБА_6 у відповідності до ст. 89 КК України, є погашеними, а тому не можуть враховуватися як обставини, які обтяжують покарання останнього.
З огляду на вище наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому реального строку відбування покарання з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі прокурора, оскільки судом призначене покарання є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які оцінені судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4