печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
22 листопада 2019 р. в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002376 від 30.05.2019 р. про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти у безготівкову виді, що перебувають на банківських рахунках.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

22 листопада 2019 р. стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, подана заява про розгляд клопотання у його відсутність.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідності до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність нез`явившихся осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002376, внесеному 30 травня 2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні отримано відомості про те, невстановленими слідством особами у 2019 році розроблено та втілено у життя злочинний механізм, діяльність якого направлена на створення (придбання) ряду суб`єкті підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, пособництву ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах підприємствами реального сектору економіки, шляхом документального оформлення безтоварних операцій, внесення завідомо неправдивих відомостей до фінансово-господарських документів підприємств, щодо псевдо операцій з реалізації ТМЦ (робіт, послуг) використовуючи підприємства, які мають ознаки «фіктивності» і створені з метою прикриття незаконної діяльності, зокрема ТОВ "ЛОЕР КОМПАНІ ВОРК" (), ТОВ "КУПРАЛАЙФ ОСНОВА" (), ТОВ "ДЖЕТВОРКІН" (), ТОВ "БІЛДІНГАП" (), ТОВ "МЕРЛІОНС ТРЕЙД" (), ТОВ "ЛІДЕРБІЛД" (), ТОВ "ФОРМ ГАРАНТ" (), ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ ФРІЗ-ХАУС" (), ТОВ "БЕСТІОН ІНВЕСТ" (), ТОВ "ІНТЕР ТРЕЙД ОПТ" (), ТОВ "ЛІНДСЕЛ ТРЕЙД ЛТД" (), ТОВ "ГРЕНДА ГРУП" (), ТОВ "РОНВІЛ" (), ТОВ "ТЕХНОВУДСЕРВІС" (), ТОВ "СЕТМІСТ" (), ТОВ "САТНАЙС" (), ТОВ "ТЕХ ПРОМ АЛЬЯНС" (), ТОВ "РЕКЛАЙТ" (), ТОВ "ЛАРКЕН" (), ТОВ "ЛАНКУС" ().

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи використовуючи реквізити вищевказаних підприємств здійснили підробку документів для підприємств реального сектору економіки, а саме: податкових декларацій з ПДВ, податкових накладних, видаткових накладних, податкової звітності документів фінансово-господарської діяльності підприємства тощо. Операції, які відображені у документах бухгалтерського та податкового обліку не підтверджуються по ланцюгу постачання, у зв`язку з відображенням у податкових накладних постачальниками реалізації (продажу) товарно-матеріальних цінностей відмінних від придбаних (куплених), відсутністю працівників, виробничих потужностей, складських приміщень для зберігання ТМЦ.

Відповідно до отриманої інформації з бази даних ДФС України встановлено, що зазначені вище підприємства мають відкриті рахунки в банківській установі АТ "КБ "ГЛОБУС" (МФО 380526), а саме: ТОВ "МЕРЛІОНС ТРЕЙД" () № НОМЕР_1 , ТОВ "БЕСТІОН ІНВЕСТ" () № НОМЕР_2 , ТОВ "ЛІНДСЕЛ ТРЕЙД ЛТД" () № НОМЕР_3 .

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що грошові кошти, які знаходяться на вищезазначених рахунках підприємств, невстановленими слідством особами незаконно перераховуються на рахунки підприємств, які створено з метою прикриття незаконної діяльності, з метою їх подальшого обготівкування з безготівкових в готівку, та в подальшому здійснюють їх легалізацію.

Грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "МЕРЛІОНС ТРЕЙД" (), "БЕСТІОН ІНВЕСТ" (), ТОВ "ЛІНДСЕЛ ТРЕЙД ЛТД" (), є джерелом погашення збитків, завданих державі внаслідок скоєння кримінального правопорушення, що розслідуються по даному кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються державі діями щодо здійснення фіктивного підприємництва, проведення псевдо-розрахункових фінансово-господарських операцій, несплати податків підприємствами реального сектору економіку, виникла необхідність у накладенні арешту на кошти, розміщені на рахунках, що належать зазначеним вище особам.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора від 19 листопада 2019 р., кошти, які знаходяться на вказаних вище рахунках, визнано речовим доказом.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, дійшов до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, незастосування арешту може призвести до відчуження майна. Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в банківській установі "КБ "ГЛОБУС" (МФО 380526), а саме: грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "МЕРЛІОНС ТРЕЙД" () № НОМЕР_1 ; грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "БЕСТІОН ІНВЕСТ" () № НОМЕР_2 ; грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "ЛІНДСЕЛ ТРЕЙД ЛТД" () № НОМЕР_3 .

Заборонити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках ТОВ "МЕРЛІОНС ТРЕЙД" (), ТОВ "БЕСТІОН ІНВЕСТ" (), ТОВ "ЛІНДСЕЛ ТРЕЙД ЛТД" (), та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на зазначені рахунки та які вже знаходяться на вищезазначених банківських рахункам, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1