Справа № 640/6117/19
н/п 1-кс/953/1579/20
УХВАЛА
"21" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
У судовому засіданні представник потерпілого скаргу підтримала, просила її задовольнити.
Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
За не спростування матеріалами закритого кримінального провадження вказаної потерпілим дати отримання оскаржуваної постанови, слідчий суддя вважає строк звернення зі скаргою не пропущеним та розглядає її по суті.
Як передбачено п.3 ч.1 ст.303 КПК України, потерпілий під час досудового провадження має право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, що стосуються цього провадження в їх сукупності.
Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Під час допиту 06.03.2019 потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що сусід ОСОБА_13 попросив позичити 40 000 дол. США під закупівлю газу «пропан-бутан», посилаючись на вкладення власних коштів в інший бізнес. 11.05.2018 ОСОБА_5 передав ОСОБА_13 40 000 дол. США строком на 60 днів. Наприкінці травня 2018р. ОСОБА_13 попросив позичити ще 20 450 дол. США, мотивуючи це можливістю закупівлі додаткового обсягу газу по вигідній ціні. 31.05.2018 ОСОБА_5 передав ОСОБА_13 20 450 дол. США строком на 60 днів. В обумовлений строк ОСОБА_13 гроші не повернув, посилаючись на тимчасові труднощі. У вересні 2018р. ОСОБА_13 під приводом вирішення виниклих фінансових питань попросив у ОСОБА_5 ще 400 000 грн., які останній йому передав 09.11.2018 строком до 01.12.2018р. У подальшому 18.12.2018 ОСОБА_5 передав ОСОБА_13 ще 100 000 грн. для закупівлі останньої партії газу. Надалі ОСОБА_13 кошти не повернув та почав уникати зустрічей. Також зазначив, що ОСОБА_13 розшукується ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з несплатою кредиту (а.к./п.12-16).
Таким чином ОСОБА_5 передавав ОСОБА_13 гроші чотири рази на загальну суму 92.500 дол. США, що підтверджено розписками (а.к./п.36, 37, 38, 39; 40) та свідченнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.к./п.20-23, 25-28).
Також 18.03.2019 свідок ОСОБА_8 пояснив, що на початку листопада 2018р. позичив ОСОБА_13 кошти у сумі 27 000 дол. США строком до 20.01.2019, однак у вказаний строк ОСОБА_13 кошти не повернув (а.к./п.49-52).
Окрім того, 21.03.2019 свідок ОСОБА_9 пояснив, що наприкінці жовтня 2018р. позичив ОСОБА_13 730 000 грн. строком до 01.12.2018, однак вказані кошти позичальником не повернуті (а.к./п.56-59).
Також 11.06.2019 свідок ОСОБА_14 пояснив про перерахування на прохання ОСОБА_13 коштів у сумі 200 000 грн. на банківський рахунок дружини останнього для розвитку бізнесу (а.к./п.140-144).
На допиті 16.04.2019 ОСОБА_13 пояснив, що у період з травня по грудень 2018р. він позичав у сусіда ОСОБА_5 кошти у сумі 60 450 дол. США та 900 000 грн. повернути які вчасно не зміг, за неможливості пререєстації земельних ділянок на території АРК Крим, належних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , внаслідок анексії (а.к./п.106-112).
Посилання ОСОБА_13 реальність повернення боргу за рахунок перереєстрації вищевказаних земельних ділянок, допитом зазначених ним осіб, з обставин їх взаємовідносин з ОСОБА_13 , дослідженням документів про право власності, оформлених на них, не перевірені.
Станом на час прийняття оскаржуваного ОСОБА_13 , як взує слідчий сплатив ОСОБА_5 за борговими зобов`язаннями 19.500.
Таким чином, ОСОБА_13 лишився винним ОСОБА_5 станом на 28.12.2019р. грошові кошти у сумі 73.000 дол.США.
Також з матеріалів провадження вбачається, що раніше, а саме 29.12.2010 гр. ОСОБА_13 вже визнавався винним у вчиненні шахрайства за ч.3 та ч.4 ст. 190 КК України (а.к./п.71-81).
При наданні слідчим оцінки діям ОСОБА_13 вищевказані обставини не враховані. Також не з`ясовано, чи сплачені ОСОБА_13 потерпілим присуджені вищевказаним вироком суми. Не перевірене повідомлення потерпілого ОСОБА_5 про розшук ОСОБА_13 ПАТ КБ «ПриватБанк» через несплату заборгованості по кредиту.
Втім, усі викладені обставини в їх сукупності, не виключають системності дій ОСОБА_13 , спрямованих на отримання у ОСОБА_5 позик, за попереднього усвідомлення неспроможності їх повернення.
З урахуванням викладеного, проведене досудове розслідування неможна вважати повним та всебічним, а оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1