Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2334/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003218 від 14.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0003218.
Клопотання обгрунтоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0003218 від 14.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої потерпілої, в невстановлений органом досудового розслідування день та час в кінці серпня 2019 року ОСОБА_5 почав спілкування із малолітньою ОСОБА_7 , користуючись її довірою, дізнався номер мобільного телефону останньої та, в подальшому, зателефонувавши їй, домовився про зустріч.
Так, 31 серпня 2019 року ОСОБА_5 , прибувши до району місця мешкання ОСОБА_7 , зустрівшись із останньої неподалік від будинку АДРЕСА_1 , почав проводити цинічні розмови із малолітньою потерпілою на сексуальні теми, розповідав про відверті натуралістичні сексуальні історії, демонструючи при цьому фотозображення порнографічного характеру. При цьому, малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Того ж дня, ОСОБА_5 продовжив реалізацію злочинного умислу, направленого на вчинення розпусних дій щодо малолітньої потерпілої, за допомогою мобільного зв`язку проводив цинічні розмови із малолітньою потерпілою на сексуальні теми, розповідав про відверті натуралістичні сексуальні історії, надсилаючи, при цьому, фотозображення порнографічного характеру. При цьому, малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, 1 вересня 2019 року у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_5 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення, при цьому, використовуючи зображення порнографічного характеру. При цьому, малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
В подальшому, 02.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_5 , продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_5 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, в подальшому, 03.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_5 , продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_5 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, в подальшому, 04.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_5 продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_5 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку на упродовж всього дня здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
В подальшому, 05.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_5 продовжив злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_5 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку на упродовж всього дня здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, в подальшому, 06.09.2019 у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці ОСОБА_5 , продовжив свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, тим самим порушуючи її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток.
Усвідомлюючи малолітній вік, природну вікову незрілість потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи довірливе ставлення до себе, ОСОБА_5 , вчинив інтелектуальні розпусні дії щодо малолітньої потерпілої, а саме за допомогою мобільного зв`язку на упродовж всього дня здійснював цинічні розмови з останньою на теми сексуального характеру, відверто розповідаючи про статеві органи, статеві акти та зносини та їх значення. При цьому малолітня ОСОБА_7 за своїм психічним (віковим) станом не могла розуміти характер та значення скоєних щодо неї дій, в зв`язку із чим, не могла чинити їм адекватний психологічний опір.
Крім цього, 07.09.2019 року у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_5 продовжив свій злочинний умисел, направлений на задоволення власної статевої пристрасті шляхом вчинення фізичних розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 .
Так, реалізуючи свій умисел, 07.09.2019 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_5 прибув до району місця мешкання ОСОБА_7 , де зустрівшись із останньої неподалік від будинку АДРЕСА_2 , повів потерпілу у закинуту недобудовану будівлю біля озера.
ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, руками почав торкатися рук ОСОБА_7 , після чого обхопив останню та торкався її в області талії і грудної клітки та поцілував її в щоку.
Після цього, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 закрити очі та відкрити рот, після чого поцілував її з використанням язика та торкався її язика своїм язиком, при цьому утримуючи її та усвідомлюючи, що потерпіла не розуміє характер та значення протиправних дій, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка, у тому числі, через свій вік не здатна фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч. 4 ст. 153 КК України, а саме у розбещенні малолітньої особи, тобто вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
Органом досудового розслідування 27.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. А відтак, задля зменшення можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, слідство вважає за необхідне обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як на даний час вищезазначені ризики не зникли і не зменшилися, що виправдовує даний запобіжний захід. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 не може запобігти заявленим ризикам. З метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування, перешкоджатиме здійсненню досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
27.11.2019 Ухвалою Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто 25.01.2020 включно.
20.01.2020 Постановою керівника Київської місцевої прокуратури №7 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.02.2020.
21.01.2020 Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено терміном до 25.02.2020.
20.02.2020 Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, тобто до 27.04.2020.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав та просив його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор надав пояснення згідно яких ризики, за якими стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальним на теперішній час і жоден з більш мяких запобіжних заходів не може їм запобігти. Враховуючи, що підозрюваний може впливати на потерпілу, законного представника та свідків по кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вживати заходи спрямовані на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій, також недопущення виявлення та фіксації інших епізодів кримінальних правопорушень. Більш мякі запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених вище ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України. Обставини, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились досудовим розслідуванням не встановлено. Вказані ризики передбачені ст. 177 КПК України є обгрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: особисте зобовязання; домашній арешт; застава; дадуть змогу підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базується лише на субєктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обовязків, а особиста порука; з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру, застосування не можиливе та не усуне ризик, що підозрюваний зможе продовжити свою злочинну діяльність.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив що обгрунтування заявленого клопотання, з урахуванням повідомлених стороною обвинувачення обставин, є безпідставними, ризики не доведені.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
При цьому, запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провдження, відповідно до ст. 131 КПК України, а його застосування здійснюється з метою забепечення дієвості провадження.
Таким чином, на час розгляду клопотання про продовження стороку тримання під вартою, строк досудового розслідування не закінчився, з огляду на що, слідчий суддя приходить до висновку про можливість на даній стадії вирішувати питання про продовження дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.
Відповідно до ст. 177 КПК України більш мякі запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених вище ризиків.
Обставини, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились досудовим розслідуванням не встановлено, стороною захисту, в свою чергу, зворотнього не доведено.
Згідно, ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходуу виді тримання під вартою, є наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Перевіряючи обгрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України) відповідно до якої «обгрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього обєктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобовязаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до практикии Європейського суду з прав людини, доцільність провадження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне провадження строку тримання під вартою має містити детальне обгрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»)
Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обгрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані, на це вказує те, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення давного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі, може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового судового рішення в розумні строки.
Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуться; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси поваги до особистої свободи.
Як вбачаєьбся з Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2019 р. міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, даних про його особу та з метою запобігання ризикам за ст. 177 КПК України.
Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суровий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.
Отже, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує не доведеність на даний момент того, що злочин , у вчиненні якого він підозрюється, вчинений з застосування фізичного насильства чи погрози його застосування, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 194, КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП ОСОБА_6 , прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання старшому слдічого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну; повністю утримуватись від спілкування з особами анкетні дані яких, зазначені в поданому до суду клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003218 від 14.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково;
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят дію) до 24 квітня 2020 року, включно;
Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 84040 (вісімдесят чотири чисячі сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем);
В іншій частині в задоволенні вимог клопотання відмовити.;
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали;
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання старшому слдічого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;
-повністю утримуватись від спілкування з особами анкетні дані яких, зазначені в поданому до суду клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту;
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави;
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави;
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1