"13" березня 2020 р.
Справа №139/709/17
Провадження по справі №1-кп/150/11/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 23.05.2017 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта базова загальна, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
За обвинувальним актом від 27 липня 2017 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, при невстановлених досудовим слідством обставинах, місця та часу, придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс з метою збуту.
Так, ОСОБА_4 , приїхавши до будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , відповідно до довідки, виданої Вербовецькою сільською радою даний будинок був проданий ОСОБА_6 та надано дозвіл на виготовлення технічної документації ОСОБА_4 , привіз із м. Київ у даний будинок речовину рослинного походження, частина із якої була росфасована в менші ємкості, а саме: шість поліетиленових зіп-пакетів, а інша частина знаходилась в двох пакетах, та в пластиковій банці.
23.05.2017 працівниками Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області було виявлено та в подальшому вилучено із будинку по АДРЕСА_2 , в якому на той час знаходився ОСОБА_4 два поліетиленових пакети, із речовиною рослинного походження, яка у відповідності до висновку судово-хімічної експертизи №1103 від 24.05.2017 являється речовиною рослинного походження, є наркотичним засобом канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 1709,5 г, також в сумці, що належить ОСОБА_4 було виявлено банку, в якій знаходилось шість зіп-пакетів із речовиною рослинного походження, яка у відповідності до висновку експерта №1104 від 08.06.2017 є наркотичним засобом канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 18,7 г, також в ході обшуку домоволодіння було виявлено банку, в якій знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, яка у відповідності до висновку експерта №1105 від 09.06.2017 є наркотичним засобом канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 43,7 г, також в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_7 . Було виявлено предмет, ззовні схожий на пристрій для куріння, на внутрішніх поверхнях якого у відповідності до висновку експерта №1140 від 06.06.2017 були наявні нашарування особливо-небезпечного наркотичного засобу екстракт канабісу загальною масою (у перерахунку на суху речовину) 0,765 г, також на іншому предметі ззовні схожому на пристрій для куріння, що було виявлено в домоволодінні ОСОБА_4 на внутрішніх поверхнях якого було були наявні у відповідності до висновку експерта №1139 від 07.06.2017 нашарування особливо-небезпечного наркотичного засобу екстракт канабісу загальною масою (у перерахунку на суху речовину) 0,47 г, окрім того, в ході обшуку було виявлено фрагменти пляшок на внутрішній поверхні яких у відповідності до висновку експерта №1141 від 06.06.2017 містився особливо-небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,192 га, на поверхнях двох інших фрагментів пляшок, що були виявлені в домоволодінні ОСОБА_4 містився особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу загальною масою (у перерахунку на суху речовину) 0,962 г.
Отже, умисел на збут наркотичних засобів ОСОБА_4 вказує великий розмір виявленого наркотичного засобу канабіс, спосіб розфасування та упакування наркотичного засобу, а саме канабісу.
Такі дії, ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України, тобто як незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою якого є великі розміри та особливо небезпечний наркотичний засіб.
Також ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він на земельній ділянці, що розташована навпроти домоволодіння, в якому тимчасово проживав останній по АДРЕСА_2 незаконно вирощував рослини коноплі.
23.05.2017 працівниками Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, в ході огляду земельної ділянки, що розташована навпроти домоволодіння, в якому тимчасово проживав ОСОБА_4 , в АДРЕСА_2 було виявлено та в подальшому вилучено 59 рослин, які у відповідності до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №1137 від 01.06.201 мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі ( Cannabis), містять психоактивну речовину тетрагідроканабінол, є рослинами роду Коноплі ( Cannabis) та відносяться до рослин, які містять психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.
Такі дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст.310 КК України, тобто як незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.
ІІ. Підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
На обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому відповідно до обвинувального акту злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.310 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, а саме:

- протокол обшуку від 23.05.2017 та фото таблицю до нього, зі змісту якого слідує, що працівниками поліції було проведено обшук в домоволодінні по АДРЕСА_2 , та яке належить ОСОБА_4 , де в приміщенні веранди ліворуч від входу були виявлені пластикові пляшки наповнені водою з запахом рослин канабісу, які було вилучено та поміщено до спец пакету, в подальшому в приміщенні веранди в целофановому мішку зі сміттям було виявлено пластикову коробку з подрібненою речовиною рослинного походження з аналогічним запахом. Також в приміщенні веранди, в сумці було виявлено пластмасову банку, в якій в шести пакетиках розфасовано рослини коноплі, на столі знаходився пристрій для куріння зі специфічним запахом рослин коноплі. В кімнаті №1 теж було виявлено пристрій для куріння зі специфічним запахом рослин коноплі. В кімнаті №2 було виявлено рушницю марки МИ №4723 та 24 патрони 12 калібру. В кімнаті №3 було виявлено на дивані поліетиленовий пакет, наповнений речовиною рослинного походження з специфічним запахом рослин коноплі, біля якого було виявлено ще два поліетиленових пакети, наповнені речовиною рослинного походження з специфічним запахом рослин коноплі. В кімнаті №4 на столі біля підвіконника в пластмасовій коробці виявлено 2 набої калібру 5.6 м. В кімнаті №3 було виявлено рюкзак червоного кольору, в якому упаковано агроволокно, порізане відрізками прямокутної форми, пластмасові коробки для розсади, складну лопату. На підвіконнику в кімнаті №3 виявлено пристрій для виміру температури грунту (том 1 а.с. 132-153);

- протокол огляду предмету від 25.05.2017 та фото таблицю до нього, відповідно до якого при огляді спеціального пакету Національної поліції № 0011326, встановлено, що всередині знаходяться ринви чорного та зеленого кольорів, ринви чорного кольору різних розмірів та складаються з одного, трьох та дев`яти відділень. В нижній частині кожна ринка має розрізи та наповнена ґрунтом, з якого проростають рослини, схожі на рослини коноплі. Також знаходилися відрізки агроволокна різних розмірів;(том 1 а.с. 154-155);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 24.05.2017 №1103, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження, що була вилучена під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 є наркотичним засобом канабісом. Маса у перерахунку на висушену речовину канабісу складає 1709,5 г (том 1 а.с. 172-176);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 08.06.2017 №1104, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження, що була вилучена під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 є наркотичним засобом канабісом. Маса у перерахунку на висушену речовину канабісу складає 18,7 г (том 1 а.с. 179-183);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 09.06.2017 №1105, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження, що була вилучена під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 є наркотичним засобом канабісом. Маса у перерахунку на висушену речовину канабісу складає 43,7 г (том 1 а.с. 186-190);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 06.06.2017 №1140, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження, що була вилучена під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 є наркотичним засобом канабісом. Маса у перерахунку на висушену речовину канабісу складає 18,7 г (том 1 а.с. 193-197);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 07.06.2017 №1139, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження, що була вилучена під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 є наркотичним засобом канабісом. Маса у перерахунку на висушену речовину канабісу складає 0,47 г (том 1 а.с. 200-204);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 06.06.2017 №1141, відповідно до якого в нашаруванні речовини темно-коричневого кольору, що знаходилась на внутрішній частині фрагментів пляшок, що були вилучені під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 міститься особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою у перерахунку на суху речовину 0,192 г (том 1 а.с. 207-211);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 01.06.2017 №1138, відповідно до якого нашарування речовин темно-коричневого кольору, що знаходились на внутрішніх поверхнях фрагментів полімерних пляшок, що були вилучені під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 - містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною масою у перерахунку на суху речовину 0,962 г (том 1 а.с. 214-218);

- протокол огляду від 23.05.2017 та фото таблицю до нього, відповідно до якого місцем огляду являється земельна ділянка, що в АДРЕСА_2 . На відстані близько 30 метрів виявлено пластмасову ринку, яка часткового закопана в землю та складається з трьох відділень, наповнених землею. При огляді вказаних ринок виявлено дві рослини, за зовнішніми ознаками схожих на рослини коноплі. Кожна з рослин має окрему кореневу систему. Під ринкою виявлено шматок агроволокна чорного кольору. Нижче, на відстані 1,5 м. виявлено ще одну ринку, розміщену в землі тим самим способом. В даній ринці виявлено три рослини за зовнішніми ознаками схожих на рослини коноплі, кожна з яких має окрему кореневу систему. Нижче, на відстані 1,5 м. виявлено ще 2 рослини, висаджені аналогічним способом, з окремою кореневою системою. Нижче на відстані близько 20 м. серед трави виявлено 7 рослин, зовні схожих на рослини коноплі, які висаджені в окремих ринках чорного кольору та розсаджені в землю на відстані один метр один від одного. під кожною ринкою розташовані шматки агроволокна розмірами близько 10х15 см. Нижче, на відстані близько 5 метрів виявлено ще 2 рослини, висаджені аналогічним способом. Нижче, на відстані біля 2 м. виявлено 16 рослин схожих на коноплю, висаджених в землю тим самим способом, що описано вище. На відстані близько 8 метрів лівіше виявлено ще 4 рослини, висаджені тим самим способом. Далі, ліворуч виявлено галявину, на якій висаджено в землю за допомогою пластмасових ринок чорного та зеленого кольору , а також агроволокна чорного кольору 23 рослини, схожих на коноплю. Всі перераховані в протоколі огляду рослини мають індивідуальну кореневу систему (том 1 а.с. 222-227);

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 01.06.2017 №1137, відповідно до якого надані на експертне дослідження трав`янисті рослини, в кількості 59 одиниць, що були вилучені під час огляду земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 мають ботанічні ознаки рослин виду Коноплі, містять психоактивну речовину етрагідроканабінол, є рослинами роду Коноплі та відносяться до рослин, які містять психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей (том 1 а.с. 230-235);

- висновок Вінницького обласного наркологічного центру наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 19.06.2016 №135 амбулаторної судово-наркологічної експертизи громадянина ОСОБА_4 , останній не виявляє ознак наркоманії та примусового лікування не потребує (том 2 а.с. 2);

- протокол огляду предмету від 20.06.2017, відповідно до якого проведено огляд речей, вилучених під час обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 та встановлено, що об`єктом огляду являється спеціальний пакет МВС №0002315, при відкритті якого встановлено, що в ньому знаходяться рюкзак помаранчевого кольору з надписом «Чернігівське», в рюкзаку знаходилося огроволокно для розсади, ринки та металева складна лопата, а також ножиці та лезо ножа (том 2 а.с. 3);

- протокол допиту свідка ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження від 23.06.2017 (том 2 а.с. 15-116);

- висновок експерта від 24.07.2017 №128 та фото таблицю до нього, складений за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів, відповідно до якого два фрагменти тканин, які були вилучені з рюкзака в домоволодінні ОСОБА_4 та 42 (сорок два) фрагменти тканин, вилучені з місця незаконного посіву рослин коноплі по АДРЕСА_2 (згідно тексту постанови), мають спільну групову належність (том 2 а.с. 6-15);

- протокол огляду предмету від 24.07.2017, відповідно до якого було оглянуто вилучені під час обшуку домоволодіння ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , а саме: спеціальний пакет МВС №1928295, в якому після проведення експертизи знаходиться речовина рослинного походження канабіс, вагою 1,709,5 грн., яку було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС №4073031, в якому після проведення експертизи знаходяться два фрагменти пляшок, на внутрішній поверхні яких було виявлено екстракт канабісу масою 0,192 г., дані пляшки було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС №4073013, в якому після проведення експертизи знаходяться два фрагменти пляшок, на внутрішній поверхні яких було виявлено екстракт канабісу масою 0,962 г., дані пляшки було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС №2451402, в якому після проведення експертизи знаходиться пластикова банка, в якій було виявлено речовину рослинного походження канабіс масою 43,7 гр., дану банку з речовиною рослинного походження канабіс було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС №2250699, в якому після проведення експертизи знаходиться пластикова банка, в якій було виявлено речовину рослинного походження канабіс, масою 18,7 гр., дана речовина канабіс була розфасована у 6 зіп-пакетів та після проведення експертизи поміщена до даного пакету. Дану банку з речовиною рослинного походження канабіс було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС № 0519010, в якому після проведення експертизи знаходиться пристрій для куріння, в якому було виявлено на внутрішній поверхні особливо-небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою 0,47 грн. та після проведення експертизи поміщено до даного пакету. Даний пристрій для куріння з наявним на внутрішній поверхні екстрактом канабісу було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС №0519009, в якому після проведення експертизи знаходиться пристрій для куріння, в якому було виявлено на внутрішній поверхні особливо-небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою 0,756 грн. та після проведення експертизи поміщено до даного пакету. Даний пристрій для куріння з наявним на внутрішній поверхні екстрактом канабісу було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет МВС № 4149547, в якому після проведення експертизи знаходиться 59 рослин коноплі, що були виявлені та вилучені по АДРЕСА_2 ; паперовий конверт, в якому наявний пристрій, схожий на елеткрошокер; паперовий конверт, в якому наявні пластикові картки; спеціальний пакет НПУ №0004190, в якому упаковано пристрій для виміру температури, який було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет НПУ №0004190, в якому упаковано металевий предмет з пластиковою ручкою, продовгуватої круглої форми, типу викрутка, який було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет НПУ № 0011325, в якому упаковано ринки для розсади з землею, які було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет НПУ № 0004192, в якому упаковано планшет, який було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ; спеціальний пакет № 4149396, в якому після проведення експертизи упаковано агроволокно, виявлене на місці посіву рослин коноплі в с. Вербовець та агроволокно, відібране з рюкзака, виявленого під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 (том 2 а.с. 16-21);

- протокол тимчасового доступу від 18.04.2019 до інформації операторів телекомунікацій ТОВ «Лайфсел» та ПрАТ «Київстар», аналітичну довідку про опрацювання інформації про зв`язок в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000088 від 23.05.2017, складеної на підставі наданої операторами інформації встановлено дні перебування абонента за ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на території с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області (том 2 а.с. 143-154).

Як слідує з доводів прокурора в судових дебатах, сторона державного обвинувачення вважає, що вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у ході судового слідства доказами, а саме показами свідків, протоколом обшуку будинку за адресою АДРЕСА_2 , який узаконено ухвалою слідчого судді від 24.05.2017, протоколом огляду території поблизу будинку за адресою АДРЕСА_2 , протоколом огляду вилучених рослин конопель, протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення злочину ОСОБА_4 , висновками експертиз, оголошеним у судовому засіданні протоколом допиту покійного свідка ОСОБА_6 та вилученою інформацією від операторів мобільного зв`язку про телефонні дзвінки.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України не визнає. Так, в 2015 році він отримав повістку про виклик до військомату, де при проходженні медичного обстеження його було визнано непридатним до військової служби у зв`язку із вадами зору. Після чого він отримав третю групу інвалідності. У зв`язку із чим, вирішив, що йому необхідно змінити сферу діяльності аби в подальшому якимось чином заробляти на прожиття. За спливом певного проміжку часу, їдучи в напрямку з м. Кам`янець-Подільський, вирішив заїхати в с. Вербовець, де проживали його батько та дід. Втім, батьківський будинок був в непридатному для прожиття стані. Їдучи з села, побачив біля ринку знайомого, поспілкувавшись із яким, останній запропонував ОСОБА_4 аби той придбав у нього будинок, та обвинувачений повідомив, що поміркує над цим. Навесні 2016 року, ОСОБА_4 приїхав до знайомого в с. Вербовець та все ж вирішив придбати в нього будинок, віддавши кошти за який, поїхав назад до м. Києва. Мандруючи, влітку 2016 року по Україні, вирішив навідатися до придбаного будинку та подивитися, які ремонтні роботи в ньому потрібно провести. По приїзду, побачив, що він не придатний для проживання, а тому вирішив оглянути сусідні будинки по тій самій вулиці. Прогулюючись з дружиною, побачив на подвір`ї домоволодіння двох чоловіків, які займалися ремонтними роботами, та вирішив запитати їх чи не відомо їм про продаж десь неподалік житлового будинку. Одним із цим чоловіків виявився ОСОБА_6 , який запропонував ОСОБА_4 аби обвинувачений придбав належний йому будинок. Втім, ОСОБА_4 не погодився, адже запропонована ОСОБА_6 ціна виявилася зависокою. Через деякий час, до будинку ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_6 та запропонував іншу ціну за свій будинок, на яку ОСОБА_4 згодився. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що жодних документів на будинок він не має та за пропозицією останнього вони разом проїхали до МБТІ аби ОСОБА_6 відновив правовстановлюючі документи на будинок, після чого останній поїхав до м. Біла Церква, де проживав. Також вони домовилися, що при необхідності ОСОБА_4 буде допомагати відновлювати документи на вказаний будинок. Восени 2016 року ОСОБА_4 знову приїхав до с. Вербовець, пішов до сільської ради, де зустрівся з сільським головою та повідомив про те, що навесні 2016 року придбав будинок, та сільський голова сказав, що обвинуваченому необхідно написати заяву про надання дозволу на виготовлення технічної документації. В подальшому, ОСОБА_4 разом з товаришем приїхав до с. Вербовець 2017 року на різдвяні свята, попередньо зателефонувавши до ОСОБА_6 та запитавши чи можна йому буде переночувати декілька днів в його будинку, на що той згодився.
У зв`язку із тим, що ціллю поїздки було покататися на лижах, та снігу не було, при цьому були сильні морози, пробувши в селі два дні, вони поїхали додому. В подальшому, перебуваючи навесні 2017 року в м. Могилеві-Подільському, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що документи на будинок виготовлені, у зв`язку із чим, ОСОБА_4 поїхав до смт. Муровані Курилівці та зайшов в МБТІ аби їх забрати. Потім в село ОСОБА_4 приїхав в кінці травня 2017 року, так як його товариш хотів сходити на полювання з місцевими єгерями. По приїзду до будинку, помітили, що двері були відчиненими, шибка одного з вікон була вибита. Увійшли лише в одну кімнату, у якій зупинялися й попередні рази, адже в інших було скупчення речей, належних ОСОБА_6 , які були перенесені у зв`язку із проведенням ним влітку ремонту будинку. Втім, до товариша зателефонував керівник та він був вимушений того ж вечора поїхати. ОСОБА_4 , переодягнувшись, ліг спати. Прокинувшись вранці та випивши чаю, в будинок, де він ночував, та який на праві власності належав ОСОБА_6 увірвалося 3 людини, в яких потім ОСОБА_4 розпізнав працівників поліції, які заламали йому руки та запитали де його співучасники, зброя, тощо. ОСОБА_4 , подумавши, що це хтось з приводу його товариша цікавиться, повідомив, що дійсно, в будинку є зброя та вказав на місце її знаходження. В подальшому, вони пройшли до кімнати, там поліцейські відкрили пакет, в якому знаходилась речовина рослинного походження з яскраво вираженим запахом. Тоді поліцейські знову заламали ОСОБА_4 руки та наділи на нього наручники. В подальшому, почали приїжджати інші працівники поліції, сільський голова, інші люди. В ході їхнього спілкування ОСОБА_4 почув, що вночі сталося пограбування. Після чого розпочався обшук будинку, та обвинувачений був присутнім лише при проведенні обшуку у приміщенні веранди, де пробув в подальшому увесь день. За спливом якогось часу приїхав патруль поліції з якимось чоловіком, який подивившись на ОСОБА_4 сказав, що це не він пограбував його.
В подальшому, проводився обшук земельної ділянки, в ході якого ОСОБА_4 присутнім не був. Однак, пояснив, що вказана земельна ділянка не належить до будинку ОСОБА_6 та розташована через прохідну дорогу, за якою слідує ярок і лише після цього серед лісу, знаходиться якийсь клаптик землі, загалом відстань від будинку до вказаної земельної ділянки становить понад 200 метрів.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні та в судових дебатах підтримав позицію свого підзахисного щодо невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та зазначив, що до проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 фактично було проведено його огляду, який жодним чином не узаконено. Працівники поліції вмовили ОСОБА_4 написати розписку про надання дозволу на проведення огляду цього будинку, хоча насправді власником вказаного будинку є ОСОБА_6 . Зазначаю, що ОСОБА_4 розуміючи, що будинок у якому його затримали йому все ж таки не належить і він не має права надавати дозвіл на огляд будинку, реально не знаючи номера будинку не вказав його у розписці, яку писав на прохання та будучі введеним в оману працівниками поліції, який згодом був (оглянутий). Тобто працівники поліції свідомо знаючи, що власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 та не звертаючи на це жодної уваги проханнями та ввівши ОСОБА_4 в оману вказали написати розписку для того, щоб здійснити його (огляд). При цьому, виявивши велику кількість наркотичних засобів канабіс та засоби для його вживання у будинку, який належить ОСОБА_6 працівники поліції здійснивши огляд цього будинку і без оформлення будь яких протоколів огляду викликали слідчо оперативну групу, яка вже і здійснювала обшук та заносила все виявлене до протоколу обшуку. Такі дій вже самі по собі є грубим порушенням вимог КПК України, оскільки відповідно до ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Вже під час самого обшуку слідчим ОСОБА_8 до протоколу було записано «що об`єктом обшуку являється домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 », що саме по собі не відповідає дійсності, оскільки будинок у якому проводився обшук належить ОСОБА_6 .

Слідчий знав, що власником будинку у якому відбувається обшук є ОСОБА_6 , оскільки під час обшуку, у якості понятого був присутній сільський голова ОСОБА_9 .

Однак, слідчий ОСОБА_8 як під час обшуку так і під час досудового розслідування не перевірив достовірність інформації указаній у розписці та не бажаючи виконувати завдання кримінального провадження щодо захисту особи ОСОБА_4 , його прав та інтересів не бажаючи проводити повне та неупереджене розслідування не встановив, що власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 , хоча ОСОБА_4 неодноразово йому про це зазначав.

Відповідно до протоколу обшуку він розпочався слідчим ОСОБА_8 23.05.2017 о 12:10 і був ним же закінчений о 17:00.

Однак, відповідно до витягу із кримінального провадження № 0000088 від 23.05.2017 у зазначається дата внесення відомостей до ЄРДР, а саме 23.05.2017 о 12:13:47 і реєстратором зазначається той самий слідчий ОСОБА_8 .

Посилання обвинувачення на протокол допиту ОСОБА_6 від 23.06.2017, як на його показання, які мають визначальний характер у даній кримінальній справі та посилання на практику ЄСПЛ зокрема «рішення від 16.12.2014 року у справі Хорнкастл та інші проти Об`єднаного королівства», «рішення Лука проти Італії та Аль-Хавайа і Тахері проти Сполученого Королівства», а також «рішення від 11.12.2008 року у справі № 6293/04 Мірілашвілі проти Росії» не може бути застосовано виходячи із наступного:

Приписами статті 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 3) порушення права особи на захист; 5) порушення права на перехресний допит.

Складовою права на захист є дотримання прав наданих обвинуваченому та його захиснику, визначених ст. 42 КПК України, реалізація яких полягає у їх забезпеченні (дотриманні) всіма учасниками кримінального процесу.

Відповідно до п. 4 ст. 42 КПК України визначено, що обвинувачений має право: брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Підпункт «d» пункту 3 Конвенції вказує, що - Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення».

Тому у зв`язку із неможливістю допиту свідка обвинувачення ОСОБА_6 у суді, однак оголошення його показів, які він надавав під час досудового слідства сторона захисту, вказує на пряме порушення підпункту «d» пункту 3 Конвенції.

Така позиція щодо порушення підпункту «d» пункту 3 статті 6 Конвенції, які виявились у незабезпеченні допиту свідка та відсутності безсторонності суду першої інстанції знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у зв`язку з встановленням ЄСПЛ у рішенні в справі «Рудніченко проти України» порушення підпункту «d» пункту 3 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного сторона захисту зазначає, що протокол допиту ОСОБА_6 від 23.06.2017 є недопустимим доказом, який порушує: Основоположні засади кримінального провадження визначені у ст. 7 КПК України, Безпосередньо право обвинуваченого надане йому відповідно до п. 4 ст. 42 КПК України, безпосередність дослідження доказів у суді та право обвинуваченого визначене у підпункті "d" пункту 3 статті 6 Конвенції і просить суд визнати даний протокол недопустимим доказом та не враховувати його під час дослідження інших доказів і винесення вироку.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурором, як доказ винуватості обвинуваченого, надано протокол обшуку будинку АДРЕСА_2 від 23.05.2017. Сторона захисту вважає вказаний протокол обшуку недопустимим доказом, виходячи із того, що з самого ранку працівники поліції провели огляд будинку, із грубими порушеннями вимог КПК України щодо проведення такого огляду. Зокрема: протокол огляду будинку не складався; сам огляд проводився без участі понятих; звісно ОСОБА_4 про його права зокрема права на захист ніхто і не повідомляв; власника будинку ОСОБА_6 також ніхто не повідомляв; знайдені та оглянуті чорні пакети ні хто не описував і не вилучав; до слідчого судді із клопотанням після проведеного огляду ніхто не звертався.

Після сплину майже 5-ти годин о 12:10 працівники поліції почали проводити обшук будинку АДРЕСА_2 , про, що був складений відповідний протокол.

Фактично проведено дві окремі слідчі дії: перша з 8:00 по 12:00 Огляд житла з порушенням вимог щодо його проведення. Зокрема відсутності будь якого документу (протоколу) який би фіксував здійснення огляду і виявлення пакетів із речовиною рослинного походження канабіс; друга обшук з 12:10 по 17:00 під час якого формально констатовано виявлення пакетів із речовиною рослинного походження, які де факто виявлені не в рамках даної слідчої дії і як наслідок незаконна фіксація даного доказу.

Також, відповідно до протоколу обшуку він розпочався слідчим ОСОБА_8 23.05.2017 о 12:10 і був ним же закінчений о 17:00.

Однак, відповідно до витягу із кримінального провадження № 0000088 зазначається дата внесення відомостей до ЄРДР 23.05.2017 о 12:13:47 і реєстратором зазначається той самий слідчий ОСОБА_8 .

Відповідно до правової позиції Верховного Суду підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається. (ВС/ККС № 740/5066/15-к від 07.06.2018)

Разом з тим, як зазначається вище у матеріалах кримінального провадження, мається явна невідповідність здійснення одним і тим самим слідчим одразу двох дій: проведення обшуку та реєстрація у ЄРДР.

Наслідком недопустимості як доказу протоколу обшуку сторона захисту вказує на недопустимість висновків експертів, відповідно до ч. 5 ст. 101 КПК України (Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими) які є наслідком проведеного незаконного обшуку, а саме:

висновок Експерта № 1103 від 24.05.2017 (канабіс у двох поліетиленових пакетах з подрібненими рештками рослинного походження маса якого складає 1709,5 г., упакованих до спец пакету № 0002318);

висновок Експерта № 1104 від 08.06.2017 (пластикова банка з речовиною рослинною походження (упакована до спец пакету № 0016209);

висновок Експерта № 1105 від 09.06.2017 (пластикова банка з подрібненими рештками рослинного походження упакована до спец пакету № 0016210);

висновок Експерта № 1138 від 01.06.2017 (дві пластикові пляшки із запахом коноплі (упаковані до спец пакету № 0016211);

висновок Експерта № 1139 від 01.06.2017 (пристрій для куріння упакований в окремий паперовий конверт, що скріплений печаткою для пакетів та підписами слідчого і понятих);

висновок Експерта № 1140 від 06.06.2017 (пристрій для куріння упакований в окремий паперовий конверт, що скріплений печаткою для пакетів та підписами слідчого і понятих);

висновок Експерта № 1141 від 06.06.2017 (фрагмент пластикової пляшки із специфічним запахом рослин коноплі (упакований до спец пакету № 0004193);

висновок Експерта № 276-Х від 07.05.2017 (ніж з багажника авто упакований до спец пакету № 0004185, паперовий конверт із кастетом).

Таким чином, сторона захисту зазначає, що проведена процесуальна дія обшук (протокол обшуку від 23.05.2017) проведений у будинку АДРЕСА_2 є недопустимим доказом щодо фіксації, виявлення речей, які були знайдені та вилучені так як цей доказ отриманий в порушення вимог КПК України, а саме внаслідок недотримання процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, та здійснення огляду з порушенням його суттєвих умов, що є істотним порушенням прав та свобод людини відповідно до положень ст. 87 КПК України.

Також сторона захисту вказує, на недопустимість та неналежність висновку експерта № 128 від 24.07.2017, відповідно до якого «два фрагменти тканин, які були вилучені з рюкзака в домоволодінні ОСОБА_4 та 42 (сорок два) фрагменти тканин, вилучені з місця незаконного посіву рослин коноплі по вул. Польова у с. Вербовець мають спільну групову належність» за наступних підстав:

Так, відповідно до двох протоколів оглядів предмету від 20.06.2017 та 24.07.2017 (копії яких долучені до матеріалів судової справи) слідчим СВ Мурованокуриловецького ВП, який здійснював досудове розслідування оглядались предмети вилучені під час обшуку.

Протоколом від 24.07.2017 оглядались велика кількість речей, які надійшли після проведення відповідних експертиз.

Протоколом від 20.06.2017 оглядались спеціальні пакети МВС № 0002315 в якому знаходились рюкзак оранжевого кольору з надписом «Чернігівське» в рюкзаку агроволокно для розсади, ринки та металева складна лопата, також у ньому наявні ножиці та лезо ножа.

Під час огляду з даного рюкзака було відібрано частину агроволокна, яке в подальшому було упаковане до паперового конверту, та опечатано у присутності понятих, а решту речей, які були при огляді поміщено до первинної упаковки та скріплено биркою.

Таке відібрання зразків агроволокна було здійснено слідчим для призначення судової експертизи матеріалів речовин та виробів, (постанова від 20.06.2017), безпосередньо агроволокна, яке вилучалось із рюкзака та місця посіву рослин коноплі з метою встановлення їх спільної родової (групової) належності.

Понятими для проведення вказаних оглядів були запрошені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відповідно до анкетних даних проживають у ОСОБА_12 .

Відповідно до відповіді із Мурованокуриловецького Відділення Поліції від 04.05.2018 за № 1671/224/01-2018, яка надійшла на адвокатський запит зазначається, що ОСОБА_10 працює на посаді діловода, а ОСОБА_11 на посаді прибиральника службових приміщень логістики.
Приписами КПК України, а саме абзацом 3 ч. 7 ст. 223 КПК України визначено, що понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
На підставі викладеного, сторона захисту вказує про недопустимість та неналежність висновку експерта № 128 від 24.07.2017 і як наслідок недопустимість його використання під час оцінки доказів оскільки поняті, які були залучені для відібрання зразків агроволокна працюють у тому самому відділенні поліції, де проводилось досудове розслідування, та можуть перебувати у службових, дружніх стосунках із учасниками судочинства, що викликає сумнів у їх неупередженості до проведення процесуальної дії, до яких вони долучались, а також виникає сумнів у добропорядності та сумлінності під час проведення самих процесуальних діях до яких залучаються такі поняті.
Також сама експертиза не встановлює тотожності виявленого агроволокна у рюкзаку і на ділянці місцевості.
Сторона захисту зазначає також, що відомості отримані про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, з абонентськими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , у ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар» є неналежними і недопустимими доказами, адже ні в суді не встановлено жодних обставин користування ОСОБА_4 вказаними номерами телефонів і тому просить суд не враховувати такі відомості при постановленні вироку, адже ні під час досудового розслідування.
Також сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_4 було відкрито лише матеріали самого кримінального провадження, та речові докази, які є його невід`ємною частиною ОСОБА_4 не відкривалися, а тому усі отримані в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, які були вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_2 , та відображені у протоколі обшуку та огляду місяця події від 23.05.2017 та висновки експертів, що складені на підставі таких речових доказів є недопустимими.
Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_13 суду показала, що працює в сільській раді с. Вербовець, та перебуваючи на роботі, куди в листопаді 2016 року прийшов ОСОБА_4 та повідомив, що придбав будинок у ОСОБА_6 та громадянина на прізвище ОСОБА_14 .
Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_15 суду показала, що працює бухгалтером сільської ради с. Вербовець, в 2016 році до секретаря сільської ради приходив ОСОБА_4 аби написати заяви, зміст яких свідку невідомий.
Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_16 суду показала, що у 2016 році ОСОБА_4 двічі приходив до сільської ради с. Вербовець з метою переоформлення права власності та виготовлення технічної документації на два житлових будинки, що розташовані в с. Вербовець та належать ОСОБА_6 та Комарніцькому. Відомості про те, що ОСОБА_4 проживав в одному з вказаних будинків свідку не відомі.
Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_17 суду показав, що 23.05.2017 в обідній час доби перебував на роботі, в цей час приїхали працівники поліції та запропонували йому бути понятим під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 . Як відомо свідку, вказаний будинок належить ОСОБА_6 . По приїзду на місце обшуку були присутні інші поліцейські та сільський голова, а також ОСОБА_4 . Також свідок помітив, що в будинку до початку проведення обшуку були наявні пакети. Після чого, в присутності свідка було проведено обшук будинку, де у веранді виявлено зазначені 2 пакети, із наявною в них речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подальшому, такі ж речовини було виявлено в пакеті, що знаходився в крайній кімнаті будинку. Після цього, вони пройшли до земельної ділянки, що розташована на відстані близько 20 30 метрів від будинку, з якої працівниками поліції було вилучено речовини рослинного походження.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_9 , який є сільським головою с. Вербовець, суду показав, що будинок АДРЕСА_2 юридично належав ОСОБА_6 . Втім, йому відомо від працівників сільської ради, що вказаний будинок без оформлення відповідних документів придбав ОСОБА_4 23.05.2017, йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що у вказаному будинку знаходяться заборонені речі, а тому потрібна його присутність, в якості понятого під час проведення обшуку даного будинку. По приїзду свідка на місце події, він увійшов до веранди, де вже перебували ОСОБА_4 та працівники поліції. В подальшому, приїхав ще один понятий та інші працівники поліції. Перед початком проведення обшуку працівники поліції зачитали ухвалу суду, відповідно до якої було надано поліцейським дозвіл на проведення обшуку. Також ОСОБА_4 надав працівникам поліції письмовий дозвіл на проведення обшуку даного домоволодіння. Пройшовши до веранди, було відшукано пакети в рослинною речовиною, яка була працівниками поліції вилучена. Така ж речовина була вилучена ще в одній кімнаті. З сумки, яка знаходилась в кімнаті також вилучили якісь пакетики. В подальшому було проведено огляд земельної ділянки, яка згідно кадастрових книг сільської ради рахувалася за померлим ОСОБА_6 . В ході проведення обшуку, працівниками поліції було виявлено рослинну речовину, яку вилучено. В свою чергу, ОСОБА_4 під час проведення обшуку на земельній ділянці, присутнім не був.

Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_18 показала, що в 2017 році ОСОБА_4 приїхав до села та придбав у ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_2 . Земельної ділянки ОСОБА_4 не придбавав. Земельна ділянка, яка знаходиться поблизу будинку обробляється невісткою свідка. Сам ОСОБА_6 у вказаному будинку не проживав, а приїздив до нього час від часу. До свідка час від часу приходили невідомі чоловіки, які вимагали від неї харчів, боячись їх, свідок готувала їм їжу, після чого вони йшли до будинку, який належав ОСОБА_6 , який використовували як місце для ночівлі. Восени 2017 року, йдучи якогось дня з церкви, побачила на дорозі, поблизу її будинку брудну сумку. Відкривши її, побачила в ній гроші кошти в сумі 180,00 грн., які взяла, а сумку почепила на дерево. За спливом певного проміжку часу до села приїхав ОСОБА_4 , якого просила аби той подивився до сумки, що свідок повішала на дерево. Підійшовши з ним до дерева, на якому висіла сумка, відкривши її побачили всередині ґудзики. Вказані гудзки ОСОБА_4 поклав на вікно. Після цього, через якийсь час приїхала поліція, забрала ті ґудзики, забрали в ОСОБА_4 подушку, пилки.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_19 суду показав, що наприкінці травня місяця 2017 року, дати не пам`ятає, разом з ОСОБА_4 поїхали до с. Вербовець. При цьому, свідок з собою взяв рушницю, так як мав її показати знайомому. В автомобілі, окрім вказаної рушниці та сумкою з речами нічого не було, в тому числі й заборонених предметів. Прибувши у вечірній час доби до с. Вербовець, вони увійшли до будинку АДРЕСА_2 , зайшовши всередину будинку побачили, що двері будинку не зачинялися, в будинку був безлад, шибка в одному вікні була вибита. На території прилеглої до будинку земельної ділянки була вим`ята трава. Запитавши сусідку ОСОБА_18 , вона повідомила, що декілька тижнів тому до неї приходив невідомий чоловік в чорному одязі та просив їжі. Повечерявши з ОСОБА_4 , свідку зателефонували з роботи та повідомили, що вранці він має бути в м. Києві, тому свідок пішов до траси аби зупинити попутній транспорт та дістатися на роботу, у зв`язку зі чим, рушницю залишив ОСОБА_4 , який по приїзду до м. Києва мав її привезти ОСОБА_19 .
Аналізуючи надані суду письмові докази та пояснення допитаних в судовому засіданні свідків суд прийшов до наступних висновків.
Суд вважає недопустимим доказом протокол обшуку від 23.05.2017 (том 1 а.с. 132-153) та похідні від нього процесуальні дії та висновки судових експертів за наступних обґрунтувань.
Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.
Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.
Так, зі слів допитаного судом обвинуваченого ОСОБА_4 слідує, що перед проведенням обшуку у домоволодінні, належному ОСОБА_6 , де він з дозволу власника залишився на ніч, близько 08 години ранку 23.05.2017 до домоволодіння АДРЕСА_2 увірвалися працівники поліції. При цьому, вимагали від ОСОБА_4 аби той видав своїх співучасників, після чого розпочали огляд житлового будинку, в ході якого, в одній із кімнат виявили рослини, ззовні схожі на рослини коноплі.
В свою чергу, допитаний в судовому засіданні свідок, який був понятим під час проведення обшуку вказаного житлового будинку сільський голова с. Вербовець ОСОБА_9 суду показав, що 23.05.2017 в обідній час доби, йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що у будинку АДРЕСА_2 знаходяться заборонені речі, а тому потрібна його присутність, в якості понятого під час проведення обшуку даного будинку.
Зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, слідує, що ОСОБА_4 затримано о 12 годині 00 хвилин 23.05.2017, підставами затримання зазначено: «особу затримали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Затриманому ОСОБА_4 повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється.».
При цьому, проникнення до житла, де перебував ОСОБА_4 зафіксовано протоколом обшуку житла, зі змісту якого слідує, що обшук розпочався о 12 годині 10 хвилин 23.05.2017, тобто за спливом десяти хвилин після затримання ОСОБА_4 та виявлення зазначених в ньому заборонених речовин, що в подальшому лягло в основу обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 310 КК України.
А тому, відомості, вказані в протоколі затримання щодо роз`яснення обвинуваченому підстав затримання та відомості в протоколі обшуку житла різняться між собою та суперечать дійсним обставинам справи та дослідженим судом доказам.
Відтак, суд констатує, що на підставі досліджених судом доказів, а саме протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2017 (том 2 а.с. 23-26), протоколу обшуку від 23.05.2017 (том 1 а.с. 132-135), показів допитаного в судовому засіданні обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 беззаперечно доведено, що обшуку, який було розпочато о 12 годині 10 хвилин 23.05.2017, передував несанкціонований огляд житлового будинку.
За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.
Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.
За наведених вище обґрунтувань, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про наявність законних підстав, що чітко передбачені положеннями КПК України для проведення 23.05.2017 огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_2 . Окрім того, зазначена слідча дія не зафіксована у будь-який спосіб. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.02.2019 у справі № 266/4000/14-к.
Як встановлено судом із наданих стороною обвинувачення доказів, о 12 годині 10 хвилин 23.05.2017 працівниками поліції за участі ОСОБА_4 , а також двох понятих, серед яких також був ОСОБА_9 та ОСОБА_17 було розпочато проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено рослини коноплі.
Відомості про вчинення кримінального правопорушення, вчинення якого на разі інкримінується ОСОБА_4 було внесено до ЄРДР лише на підставі інформації, отриманої під час цієї слідчої дії, о 12:13 год. 23.05.2017.
Таким чином, дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено відсутність будь-яких даних про подію, яка стала підставою для проведення 23.05.2017 обшуку місця події у домоволодінні АДРЕСА_2 .
За таких обставин, проведений органами досудового розслідування 23.05.2017 обшук був проведений в порушення порядку, встановленому ст.. 233, ст. 234 КПК, тому відповідно отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.
Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.02.2019 у справі № 266/4000/14-к.
Відповідно до ч.2 ст. 39 КПК України., визначення слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування покладається на керівника органу досудового розслідування.
Вказане процесуальне рішення є підставою для слідчого розпочати досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, слідчим Мурованокуриловецького ВП ОСОБА_8 винесено постанову про призначення судової експертизи матеріалів речовин та виробів 23.05.2017 (том 1 а.с. 170). На підставі вказаної постанови, 24.05.2017 Вінницьким НДЕКЦ надано висновок за №1103 (том 1 а.с. 172-176). Також 23.05.2017 зазначеним слідчим було винесено другу постанову про призначення експертизи матеріалів речовин та виробів 23.05.2017 (том 1 а.с. 177). На підставі вказаної постанови, 08.06.2017 №1104 Вінницьким НДЕКЦ надано висновок за №1104 (том 1 а.с. 179-183). В подальшому, слідчим Мурованокуриловецького ВП ОСОБА_8 винесено третю постанову про призначення судової експертизи матеріалів речовин та виробів 23.05.2017. На підставі вказаної постанови слідчого, 09.06.2019 Вінницьким НДЕКЦ надано висновок за №1105 (том 1 а.с. 186-190).
Поряд із цим, постанова начальника СВ Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_20 про створення слідчої групи, до складу якої включено також слідчого ОСОБА_8 винесена лише 24.05.2017. Таким чином, слідчий ОСОБА_8 не був уповноваженим на здійснення процесуальних дій в ході досудового розслідування кримінального провадження, що є предметом даного судового розгляду до 24.05.2017, тобто наділення його процесуальними повноваженнями керівником СВ Мурованокуриловецького ВП (том 1 а.с. 160).
Відтак, зазначені вище постанови слідчого про призначення судових експертиз недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні, що тягне за собою визнання недопустими зазначених вище висновків експертів, як похідних від постанов слідчого.
Зазначений висновок суду ґрунтується на висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 у справі №761/20108/15-к.
Суд враховує й те, що відповідно до відомостей, що зазначені слідчим в протоколі обшуку та в подальшому в клопотанні про його узаконення, ОСОБА_4 є власником житлового будинку, у якому такий обшук проведено, що суперечить фактичним обставинам справи.
Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 (сільський голова с. Вербовець), ОСОБА_17 та ОСОБА_16 показали, що власником домоволодіння АДРЕСА_2 був ОСОБА_6 .
Вказані обставини також підтверджено довідкою, виданою МБТІ від 27.08.2019 № 22 (том 2 а.с. 186).
В свою чергу, сторона обвинувачення суду не надала жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаних обставин.
Таким чином, за результатами дослідження в сукупності та співставленні дозволу ОСОБА_4 на проведення обшуку домоволодіння, протоколу затримання особи та протоколу обшуку, суд констатує, що затримання ОСОБА_4 відбулося до отримання згоди на проникнення до житла
Також як доказ у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення було надано суду протокол огляду земельної ділянки від 23.05.2017 (а.с. 222-227 том 1), що як слідує з його змісту розташована напроти домоволодіння АДРЕСА_2 .
Втім, згідно відомостей, зазначених в протоколі обшуку від 23.05.2017, вказана земельна ділянка, на якій проводився обшук розташована на відстані понад 30 метрів від житлового будинку, а саме через дорогу від будинку розташований ліс, за яким знаходиться земельна ділянка.
Окрім того, суду не надано відомостей про те, що вказана земельна ділянка на праві користування, володіння чи розпорядження належить ОСОБА_4 чи в будь-який спосіб саме ним використовувалася.
За таких обставин, проведений огляд зазначеної земельної ділянки та складений за його результатами протокол є недопустимими доказами й не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень.
З огляду на це, висновки експертів (том 1 а.с. 173-176, а.с. 179-183, а.с. 186-190, а.с. 193-197, а.с. 200-204, а.с. 207-211, а.с. 214-218, а.с. 230-235), що складені на підставі протоколів обшуку та огляду від 23.05.2017 та вилучених в ході його проведення речей, оскільки вони містять відомості, які є похідними від обшуку та огляду, які було зафіксовано протоколами обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 від 23.05.2017 та огляду земельної ділянки від 23.05.2017, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , здійсненими в порушення вимог КПК України та із внесенням до них недостовірних відомостей.
Оцінюючи протокол огляду предмету від 20.06.2017 (том 2 а.с.3) та висновок судової експертизи матеріалів речовин і виробів від 24.07.2017 №128 ( том 2 а.с. 6-25) на предмет допустимості та належності як доказів у даному кримінальному провадженні суд зауважує на наступному.

Відповідно до ст.. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Стороною обвинувачення одним із доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів надано протокол огляду предмету від 20.06.2017, а саме рюкзака помаранчевого кольору з надписом «Чернігівське», в якому знаходилося агроволокно для розсади, ринки та металева складна лопата, а також ножиці та лезо ножа. Понятими в ході огляду зазначеного предмету були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В свою чергу, 24.07.2017 судовим експертом Вінницького НДКЦЕ було надано висновок за результатами судової експертизи матеріалів речовин і виробів від 24.07.2017 №128, складеним за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів, відповідно до якого два фрагменти тканин, які були вилучені з рюкзака в домоволодінні ОСОБА_4 та 42 (сорок два) фрагменти тканин, вилучені з місця незаконного посіву рослин коноплі по вул.. Польова в с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області (згідно тексту постанови), мають спільну групову належність;

Як слідує з відповіді, наданої начальником Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 04.05.2018 №167/224/01-2018, на запит захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_10 працює у вказаному відділенні поліції на посаді діловода, ОСОБА_11 працює на посаді прибиральника службових приміщень логістики (том 2 а.с. 61).

Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути прийнятий при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Так, ст. 223 КПК України визначено коло суб`єктів, які не можуть бути залученими до участі під час проведення слідчої дії, в тому числі й огляду предмету.

Попри це, всупереч вимогам процесуального закону, до участі в проведенні огляду предмету 20.06.2017 слідчим ОСОБА_8 було залучено двох понятих, які як встановлено із досліджених судом доказів є працівниками Мурованокуриловецького ВП, відтак не могли приймати участі у проведенні будь-яких слідчих дій.

За таких обставин, протокол огляду предмету від 20.06.2017 отриманий не законним способом, а тому підлягає визнанню недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

З цих же підстав недопустимим доказом суд визнає висновок експерта від 24.07.2017 №128, (том 2 а.с. 6-25), оскільки він містить відомості, які є похідними від огляду предмету, який було зафіксовано протоколом від 20.06.2017, здійсненим в порушення вимог КПК України.
Оцінюючи на предмет належності та допустимості докази, отримані на підставі ухвали суду від 22.03.2019, а саме протокол тимчасового доступу до речей і документів від 18.04.019 ТОВ «Лайфсел», ПрАТ «Київстар», аналітичної довідки про опрацювання інформації про зв`язок в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000088 від 23.05.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310, ч.2 ст.263 КК України та доданих до неї оптичних носіїв цифрової інформації з написами «06555ВК», «Вх.8788 Вих.7362/3/КТ» суд виходить із наступних міркувань.
Так, операторами телекомунікацій ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфсел» було надано доступ до інформації про з`єднання абонентських номерів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 за період часу з 00:00 01.01.2017 по 00:00 31.05.2017. Відповідно до аналітичної довідки про опрацювання інформації про зв`язок в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000088 від 23.05.2017, складеної на підставі наданої операторами інформації встановлено дні перебування абонента за вказаними номерами на території с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області.
Однак, суд констатує, що вказані докази є неналежними за наступних обґрунтувань.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прями чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Судом було досліджено в ході судового розгляду докази у кримінальному провадженні, що надані стороною обвинувачення. Серед них, інформація про вилучення у ОСОБА_4 мобільного телефону міститься лише у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2017, відповідно до якого в ході обшуку ОСОБА_4 із правої кишені штанів було вилучено в тому числі мобільний телефон марки «САМСУНГ» чорного кольору та мобільний телефон марки «САМСУНГ» білого кольору. Відомості про ІМЕІ мобільного терміналу у вказаному протоколі відсутні.
Окрім того, в ході допиту обвинуваченого судом, останній зазначав, що під час його затримання, працівниками поліції вилучалися два телефони, однак їхні ІМЕІ обвинувачений суду не зазначав.
За таких обставин, стороною обвинувачення не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що мобільні термінали з ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 належать ОСОБА_4 .
За таких обставин, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 18.04.019 ТОВ «Лайфсел», ПрАТ «Київстар», аналітична довідка про опрацювання інформації про зв`язок в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000088 від 23.05.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310, ч.2 ст.263 КК України та додані до неї оптичні носії цифрової інформації з написами «06555ВК», «Вх.8788 Вих.7362/3/КТ» не є неналежними доказами, адже стороною обвинувачення не доведено, що останні прями чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Окрім того, прокурор в судовому засіданні клопотав про оголошення як письмового доказу сторони обвинувачення - показів свідка ОСОБА_6 , що надані останнім під час досудового розслідування кримінального провадження, що є предметом даного судового розгляду посилаючись на те, що вказаний свідок в ході судового розгляду помер, а тому не може бути допитаний безпосередньо судом.

Оцінюючи на предмет відповідності та належності як доказу протоколу допиту свідка ОСОБА_6 суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України (допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Вказане також узгоджується із висновком Верховного суду в складі Касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 12.02.2020 у справі №328/912/17.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для дослідження вказаного протоколу допиту свідка та визнає його недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні.
Крім того, з аналізу показів свідків, обвинуваченого, досліджених письмових доказів, суд приходить до наступних висновків.
Будинок, розташований по АДРЕСА_2 , в якому було виявлено наркотичні засоби належав на праві приватної власності ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_4 за усної домовленості із власником мав доступ до вказаного будинку. Із показів обвинуваченого вказаний будинок не замикався і до нього могли мати доступ інші особи, що підтверджується показами свідка ОСОБА_18 . Вказані твердження в ході судового слідства нічим не спростовуються і будь-яких доказів на спростування вказаного факту стороною обвинувачення не надано. Не перевірено можливість появи виявленого наркотичного засобу у вказаному приміщенні до моменту приїзду обвинуваченого ОСОБА_4 . Враховуючи вказані обставини, у суду є обґрунтовані сумніви в тому, що виявлений наркотичний засіб належить саме обвинуваченому.
З огляду на наведене, проаналізовані судом докази сторони обвинувачення не підтверджують винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

Таким чином, визначаючись щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України суд виходить із наступного.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Частиною 2 ст.8 та частиною 5 ст.9 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким Суд при оцінці доказів, керується критерієм доведеності « поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Отже, зважаючи на викладене вище, можна стверджувати, що саме прокурор, будучи стороною обвинувачення, зобов`язаний довести винуватість особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.
Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Принцип презумпції невинуватості закріплений також у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які, відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч.1 ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», є частиною національного законодавства України.
Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинуватою доти, поки її винність не буде встановлена у законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.
Згідно з абз.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
Аналогічна норма міститься у п.2 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
Так, ЄСПЛ, який має право тлумачити Конвенцію для правильного її розуміння, у рішенні в справі «Барбера, Массегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999 у справі №1-15/99).
Також, визначаючи поняття презумпції невинуватості у рішенні в справі «Мінеллі проти Швейцарії», ЄСПЛ зазначив, що «без доведення попередньої вини обвинуваченого в порядку, встановленому законом, і зокрема, без надання обвинуваченому можливості скористатися правом на захист, судове рішення відносно нього породжує відчуття того, що обвинувачений є справді винним».
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22.04.2010 у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.
Аналогічний висновок зроблено ЄСПЛ у п.п.71, 81 рішення у справі «Шагін проти України».
В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Частинами 1, 3 та 4 ст.17 КПК України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Водночас пунктом 2 ч.1 ст.373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Таким чином, органом досудового розслідування не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 , оскільки доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення поза розумним сумнівом.
Отже, суд, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний із доказів, наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку в частині висунутого ОСОБА_4 обвинувачення за ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_4 навесні 2017 року злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.
Оцінюючи докази, надані прокурором для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів ґрунтується виключно на припущеннях, а тому за цими епізодами ОСОБА_4 на підставі пункту 2 ч.1 ст.373 КПК України слід визнати не винуватим та виправдати у зв`язку з не доведеністю, що злочини вчинено саме ним.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до обвинувального акту, 23.05.2017, в ході обшуку автомобіля марки ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_7 , який знаходиться в с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, по вул. Польова, та який належить ОСОБА_4 , з багажника було вилучено предмет, за своїми зовнішніми ознаками схожий на саморобний кинджал, в подальшому в салоні автомобіля під водійським сидінням було виявлено предмет, схожий на саморобний кинджал, в подальшому в салоні автомобіля під водійським сидінням було виявлено предмет, схожий на саморобний кастет, та між водійським та пасажирським сидінням було вилучено розкладну металеву палицю.
У відповідності до висновку експертизи холодної зброї №276-Х від 07.06.2017: саморобний кинджал виявлений в багажнику автомобіля марки ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_4 є клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений по типу кинджала; саморобний кастет, виявлений в салоні автомобіля під водійським сидінням є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений по типу «кастетів спрощеної конструкції»; металева палиця, виявлена між водійським та пасажирським сидінням автомобіля ОСОБА_4 є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлена по типу «телескопічної дубинки».
В ході розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що 23.05.2017, в ході обшуку автомобіля марки ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_7 , який знаходився в с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, по вул. Польова, та який належить ОСОБА_4 , з багажника було вилучено предмет, за своїми зовнішніми ознаками схожий на саморобний кинджал. В подальшому в салоні вказаного автомобіля, під водійським сидінням було виявлено предмет, схожий на саморобний кинджал та предмет, схожий на саморобний кастет. Між водійським та пасажирським сидінням було вилучено розкладну металеву палицю.
У відповідності до висновку експертизи холодної зброї №276-Х від 07.06.2017: саморобний кинджал виявлений в багажнику автомобіля марки ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_4 є клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений по типу кинджала; саморобний кастет, виявлений в салоні автомобіля під водійським сидінням є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений по типу «кастетів спрощеної конструкції»; металева палиця, виявлена між водійським та пасажирським сидінням автомобіля ОСОБА_4 є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлена по типу «телескопічної дубинки». Окрім того, відповідно до висновку судового експерта за результатами проведення судово-трасологічної експертизи холодної зброї від 21.11.2018 №4678/18-21 та фото таблиці до нього, у зібраному розкладеному стані частини наданого на дослідження предмета надійно фіксуються один в одному, наявний люфт у з`єднаннях частин виробу не перешкоджає використанню предмета для нанесення ударів. В ході проведених динамічних випробувань наданого на дослідження предмету встановлено, що предмет, під час ударів зручно утримується в руці, не деформується та не ламається, що вказує на достатню технічну забезпеченість даного предмету для неодноразового ураження цілі. Наданий на дослідження предмет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу китеня поліцейського (міліцейського) у вигляді «телескопічної дубинки» (том 2 а.с. 107-110).

На обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому відповідно до обвинувального акту злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, а саме:

- протокол обшуку від 23.05.2017 та фото таблицю до нього, зі змісту якого слідує, що працівниками поліції в ході обшуку транспортного засобу ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_4 , було виявлено салоні автомобіля ніж типу мачете, під водійським сидінням виявлено кастет, в салоні автомобіля між сидіннями виявлено розкладну металеву палицю (том 1 а.с. 132-159);

- висновок судової трасологічної експертизи від 07.06.2017 №276-Х, відповідно до якого 3 (три) предмети, які були виявлені та вилучені в ОСОБА_4 являються холодною зброєю, 1 (один) предмет холодною зброєю не являється; 4 (чотири) предмети, які були виявлені та вилучені в ОСОБА_4 є: один предмет є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений по типу «кастетів спрощеної конструкції»; один предмет є мачетою різновидом виробів господарсько-побутового призначення; один предмет є клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений по типу кинджала; один предмет є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений по типу «телескопічної дубинки». Кастет, кинджал та телескопічна дубинка виготовлені саморобним способом (том 1 а.с. 243-249);

- висновок судового експерта за результатами проведення судово-трасологічної експертизи холодної зброї від 21.11.2018 №4678/18-21 та фото таблицею до нього, відповідно до якого у зібраному розкладеному стані частини наданого на дослідження предмета надійно фіксуються один в одному, наявний люфт у з`єднаннях частин виробу не перешкоджає використанню предмета для нанесення ударів. В ході проведених динамічних випробувань наданого на дослідження предмету встановлено, що предмет, під час ударів зручно утримується в руці, не деформується та не ламається, що вказує на достатню технічну забезпеченість даного предмету для неодноразового ураження цілі. Наданий на дослідження предмет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу китеня поліцейського (міліцейського) у вигляді «телескопічної дубинки» (том 2 а.с. 107-110).

Як слідує з доводів прокурора в судових дебатах, сторона державного обвинувачення вважає, що вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у ході судового слідства доказами, а самепоказами свідків, протоколом обшуку автомобіля ВАЗ 2115 ДНЗ НОМЕР_7 належного ОСОБА_4 та висновками судових експертів.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним під час судового розгляду не визнав своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину та за даним фактом суду показав, що 23.05.2017 працівниками Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області на території домоволодіння №14 по вул. Польовій в с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, проводився обшук належного йому транспортного засобу марки ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_7 . В ході обшуку, у належному обвинуваченому автомобілі знайшли ряд речей, серед яких був ніж, який він придбав в м. Києві на ринку, який в подальшому обвинувачений хотів доробити та презентувати в якості подарунку товаришу. Вказаний ніж був не заточений, не загострений, пластмасова ручка ножа була тріснувша та знаходився він в ножнах. Також в автомобілі знайшли п`ять предметів, за допомогою яких він ремонтує бампера та решітки в автомобілях, адже працює автомеханіком, які в подальшому експерт ідентифікував як телескопічну дубинку. З приводу віднайденого в автомобілі кастету ОСОБА_4 показав, що він не знає яким чином він виявився в автомобілі, втім, ОСОБА_4 часто перевозить пасажирів на вказаному автомобілі, так як працює охоронцем, а тому хтось з них міг його залишити.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні та судових дебатах підтримав позицію свого підзахисного щодо невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено, який на час пред`явлення обвинувачення передбачений порядок на отримання дозволу на носіння холодної зброї.
Оскільки ст. 263 КК України є відсилочною статтею, то в обвинувальному акті не конкретизовано, яку саме норму (статтю), якого Закону України ОСОБА_4 порушив при носінні холодної зброї. основною характерною ознакою холодної зброї, як предмету злочину за ч.2 ст.263 КК України, є її призначення для ураження живої цілі.
Саме цією характерною ознакою визначається суспільна небезпечність діяння, особи, яка носить холодну зброю із собою, з метою її застосування для ураження живої цілі не в залежності від правомірності чи неправомірності намірів, підлягає, за певних умов, відповідальності за ч.2 ст.263 КК України.
Сторона захисту зазначає про відсутність у ОСОБА_4 такої мети. Із дослідження доказів, пояснень ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_9 зрозуміло, що кинджал вилучався із ящика із інструментами, який знаходився в автомобілі. Тобто ОСОБА_4 не міг нормально користуватись кинджалом, оскільки той був не у швидкому доступі і можлива небезпека та застосування для самозахисту чи протиправний дій не була на меті у останнього.
Об`єктивна сторона злочину за ч.2 ст.263 КК України полягає у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, законодавець визначив наявність (існування) закону, яким передбачено надання дозволу на носіння холодної зброї.
Відтак відповідні дії особи, а саме носіння холодної зброї можуть вважатися злочинними за умови існування закону, який визначає порядок носіння холодної зброї, але особа без такого дозволу може носити зброю.
За вказаних обставин сторона захисту зазначає, що в обвинувальному акті не зазначено на підставі якого Закону України ОСОБА_4 мав отримати дозвіл для носіння холодної зброї.
Наявність підзаконних актів Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України, тощо не може свідчити про існування Закону України, яким передбачено порядок носіння холодної зброї як такого.
За таких обставин, сторона захисту зазначає про відсутність події кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України: незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Також сторона захисту звертає увагу суду, що відповідно до протоколу огляду місця події був виявлений у автомобілі, який належить ОСОБА_4 кастет, однак останній зазначає, що вказаний кастет йому не належить і він не може пригадати або чітко пояснити звідки та коли ця річ з`явилась у автомобілі.
Разом із цим, для підтвердження або спростування того чи належить вилучений кастет ОСОБА_4 необхідно було провести дактилоскопічну експертизу, поставивши експерту всього декілька простих запитань, чи містяться сліди рук людини на вилученому кастеті і чи належать вони ОСОБА_4 . Однак, таких дій зроблено не було.
Тому сторона захисту зазначає, що кастет не є предметом, який належить ОСОБА_4 і невідомо чи вилучався він із автомобіля.
Дуже суперечливим є питання щодо металевої палиці та її використання, адже із показів ОСОБА_4 , які він надав у суді зазначено, що у автомобілі працівниками поліції було виявлено 5-ть предметів, які знаходились окремо. На запитання працівників поліції, «що це таке?» ОСОБА_4 повідомив, що це предмети які він використовує для ремонтування (пайки) пластмасових запчастин у автомобілях. Вставляються такі предмети один в один з метою кращого доступу до місць, до яких важко дістатись за допомогою руки.
Тобто ці предмети вочевидь мають господарське побутове призначення.
Склавши ці предмети у трубку працівники поліції сфотографували їх та вказали, що це єдиний предмет, а саме (металева палиця яка може бути холодною зброєю ударно-дробильної дії). Відтак, він підлягає вилученню та направленню на необхідну експертизу.
Захисник також зазначив, що ОСОБА_4 ніколи не використовував складену металеву палицю як предмет холодної зброї ударно-дробильної дії, оскільки вказані предмети використовувались окремо, як предмети для ремонту автомобілів (пайка пластмаси).
Крім того, використання металевої палиці як предмета холодної зброї не може бути застосовано оскільки відсутній задній фіксатор на самій товстій трубочці із за чого інші трубочки постійно випадають.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 суду показав, що проводив судову трасологічну експертизу предмету металевого предмету фігурної форми в розібраному стані. Експерт пояснив, що в ході експертного дослідження не прив`язувався до назви речі, яка надійшла на експертне дослідження, що була надана такій органом досудового розслідування. Така назва речі згадується в експертному висновку лише один раз, при цитуванні того, що орган досудового розслідування згідно постанови надіслав на дослідження. Вказаний предмет складався з руків`я, двох подовжувальних пустотілих трубок та одного стрижня. Вони телескопічно складалися в середину руків`я. Стрижень та трубки витягувалися в довжину. Для перевірки міцності конструкції проводилися динамічні випробування, а саме неодноразово наносилися удари вказаним предметом по сухій сосновій дошці з максимальною силою. В ході вказаного експерименту було встановлено, що вказані металеві трубки у зібраному стані зручно утримуються в руці, не деформуються та не ламаються, що свідчить про те, що вони технічно забезпечені для неодноразового ураження цілі. Також експертом було встановлено, що вказаний предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу «телескопічної дубинки». До вказаного висновку експерт дійшов також з огляду на конструктивні ознаки предметів та якість їх виготовлення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 23.05.2017 в обідній час доби перебував на роботі, в цей час приїхали працівники поліції та запропонували йому бути понятим під час проведення обшуку. По приїзду на місце події, сідок був понятим в ході проведення обшуку в автомобілі, що належний ОСОБА_4 , та який був розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 . У вказаній автівці було виявлено мисливську зброю, яка за поясненнями ОСОБА_4 належала його другу. Окрім того, в машині було відшукано ряд інших речей, про що зафіксовано в протоколі обшуку, який підписано свідок як понятим під час проведення слідчої дії. Точного переліку виявлених речей свідок не пам`ятає з огляду на тривалий проміжок часу, який сплив, однак на час підписання протоколу обшуку, відомості, що було внесено до нього відповідали тому, що було виявлено в присутності свідка.. Також свідок пояснив, що при проведенні обшуку автомобіля, ОСОБА_4 зазначав працівникам поліції, що вони не мають права проводити обшук в його автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є сільським головою с. Вербовець, суду показав, що 23.05.2017 був понятим під час проведення обшуку автомобіля, належного ОСОБА_4 , у якому працівники поліції виявили зброю, щось типу кинджалу, набір з трубок, кастет та мисливську зброю.

Таким чином, оцінюючи в сукупності та співставленні покази свідків, обвинуваченого, досліджені судом письмові докази суд прийшов до висновку доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України виходячи з наступного.

Так, незважаючи на визнання недопустимим доказу протоколу обшуку від 23.05.2017, під час проведення вказаної слідчої дії в автомобілі обвинуваченого ВАЗ 21150, було виявлено саморобний кинджал, кастет та телескопічну дубинку саморобного типу. Вказаний факт не заперечується обвинуваченим, підтверджений показами свідків, а тому судом приймається як доказ, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.04.2019 у справі №642/5974/13-к.

Встановлення судом недопустимості доказів або порушення вимог процесуального закону під час збирання доказів не може повністю спростувати фактів, які в них зафіксовано та показання потерпілих або свідків.

Суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу того, що ніж не був заточеним, трубки в сукупності не створюють одне ціле, а тому не можуть вважатися телескопічною дубинкою, з огляду на те, що вони спростовуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами висновками експертів від 07.06.2017 №276-Х та від 21.11.2018 №4678/18-21, при оцінці яких суд керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом, які в сукупності є належними, так як підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та допустимими, так як отримані в порядку, встановленому КПК України, є послідовними, переконливими для суду у своїй сукупності і не викликають сумнів у їх достовірності. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 під час його безпосереднього допиту судом показав, що дійсно кинджал, мачете та трубки, які в послідуючому згідно висновку експерта встановлено, що є телескопічною дубинкою та усі вказані предмети виготовлені саморобним способом належать обвинуваченому.

При цьому, відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених ЄСПЛ у п. 87 рішення у справі «Салов проти України», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає. Що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення ЄСПЛ у справі «Руіз Матеос проти Іспанії»).

Разом із тим, суд вважає, що безпідставним є включення до обсягу злочину, вчиненого ОСОБА_4 щодо носіння холодної зброї кастету з огляду на наступне.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь..
В Постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №712/13361/15 зазначено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Дослідивши покази допитаних в судовому засіданні свідків, обвинуваченого, надані суду письмові докази, в їх сукупності та співставленні, з огляду на відсутність при матеріалах справи висновку дактилоскопічної експертизи щодо наявності на кастеті відбитків пальців ОСОБА_4 та будь-яких інших належних та допустимих доказів, що можуть підтвердити належність вказаного предмету саме обвинуваченому, суд вважає недоведеним належність кастету саме ОСОБА_4 .

За наведених вище обґрунтувань, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, відповідно до ст. 17 КПК України, доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному носінні холодної зброї телескопічної дубинки та кинджалу, без передбаченого законом дозволу, тобто злочину, відповідальність за вчинення кого передбачена ч. 2 ст. 263 КК України.

IV. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, мотиви суду щодо призначення покарання.
Виходячи з приписів ст.. 12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин, що передбачений ч. 2 ст. 263 КК України є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

На диспансерному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога ОСОБА_4 не перебуває.

За місцем проживання в м. Київ ОСОБА_4 характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. ст. 66-67 КК України, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому в ході судового розгляду не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що останній вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків, спричинених вчиненим злочином; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина, батьків похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також, що воно є таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

V. Мотиви ухвалення судом інших рішень.
Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Документи матеріали відеозаписів на електронних носіях, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, слід зберігати при кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

З огляду на те, що ОСОБА_4 визнається судом винуватим за ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до ч.2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати пов`язані з проведенням Вінницьким НДЕКЦ МВС України судової трасологічної експертизи від 07.05.2017 №276-Х, вартість проведення якої становить 1 483,05 грн. та судової трасологічної експертизи холодної зброї від 28.11.2018 №4678/18-21, вартість проведення якої становить 2 860,00 грн.
При цьому, у зв`язку із виправданням обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 310 КК України, слід віднести на рахунок держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням Вінницьким НДЕКЦ МВС України експертизи матеріалів речовин та виробів № 1103, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1104, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1105, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1140, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1139, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1141, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1138, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 1137, вартість проведення якої складає 989,60 грн., експертизи матеріалів речовин та виробів № 128, вартість проведення якої складає 3 569,28 грн., балістичної експертизи №273-Б, вартість проведення якої складає 790,96 грн.

З огляду на те, що суд призначає обвинуваченому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, суд не вбачає підстав, встановлених ст.ст. 177, 183 КПК України для задоволення клопотання прокурора та обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст 368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 310 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що злочин вчинено ним.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Документи: диски з інформацією (том 2 а.с. 153, 154), що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.
Речові докази:
- канабіс вагою 1709,5 г., який було вилучено з домоволодіння АДРЕСА_2 ;
-два фрагменти пляшок, на внутрішній поверхні яких було виявлено екстракт канабісу масою 0,192 г., що було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-два фрагменти пляшок, на внутрішній поверхні яких було виявлено екстракт канабісу масою 0,962 г., що було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-пластикову банку, в якій було виявлено речовину рослинного походження канабіс масою 43,7 г., яку з речовиною рослинного походження - канабіс було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-пластикову банку, в якій було виявлено речовину рослинного походження канабіс масою 18,7 г., яка була розфасована у 6 зіп-пакетів, та була вилучена з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-пристрій для куріння, в якому було виявлено на внутрішній поверхні особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою 0,47 г, який було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-пристрій для куріння , в якому було виявлено на внутрішній поверхні особливо-небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу масою 0,756 г, який було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-59 рослин коноплі, що були виявлені та вилучені навпроти будинку по АДРЕСА_2 ;
-землю з ринок, в яких було виявлено посів 59 рослин коноплі навпроти будинку АДРЕСА_2 ;
-40 ринок, в яких було виявлено посів конопель, що вилучені навпроти будинку АДРЕСА_2 ;
-відрізки агроволокна, які були виявлені в ринках, в яких було виявлено посів рослин канабісу навпроти будинку АДРЕСА_2 ;
-ринки для розсади з землею, які було вилучено з домоволодіння в АДРЕСА_2 ;
-кастет, телескопічну дубинку, кинджал в піхвах, які були вилучені з автомобіля марки ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_8 , що належать ОСОБА_4 ;
-рюкзак оранжевого кольору з написом «Чернігівське», в якому наявні відрізки агроволокна для розсади, ринки та металеву складну лопату, - що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, вул. Комарова, буд. 6 знищити у встановленому законом порядку.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи від 07.05.2017 №276-Х, вартість проведення якої складає 1 483,05 грн. та судової трасологічної експертизи холодної зброї від 21.11.2018 №4678/18-21, вартість проведення якої складає 2 860,00 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_22