У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4177/19

№ 1-кс/183/568/20

13 квітня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 05.07.2019 року до ЄРДР за № 0001191 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Шелехов Іркутської області, РФ, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, 31.05.2017 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004967 відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України. Станом на 13.04.2020 року рішення не прийнято,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 04 липня 2019 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_6 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. У вказаний час між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 раптово виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс останній два удари долонею правої руки в обличчя та пішов у кімнату спати.

Приблизно о 18.10 годині між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знову виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в кухонній кімнаті вказаного приміщення, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, схопив у праву руку дерев`яну скалку та наніс ОСОБА_8 , яка сиділа на стільці біля столу, один удар по голові зверху. Потім ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, витяг ОСОБА_8 на вулицю, де кинув її на землю, схопив руками її голову та вдарив її головою декілька разів об стіну будинку.

Від отриманих тілесних ушкоджень після тривалого лікування ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікарні.

Своїми умисними противоправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: закритої внутрішньочерепної травми, що супроводжувалася крововиливами під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, ускладнилась розвитком двобічної нижньодольової пневмонії та двобічного фібринозно-гнійного плевриту, що призвело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації; синця навколо правого ока, саден на носі, лобі, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, небезпечних для життя, та у даному випадку призвели до смерті потерпілої.

05.07.2019 року вказаний факт слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено до ЄРДР за № 0001191 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час досудового розслідування злочин у кримінальному проваджені перекваліфіковано з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

13.04.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до клопотання слідчого під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає лише позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має. Крім того підозрюваний ОСОБА_6 зловживає спритними напоями, веде аморальний спосіб життя, не має стійких соціальних зв`язків, а також усвідомлює, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. Зважаючи на викладене, існує реальна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання позбавленню волі за скоєння ним інкримінованого злочину.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 , хоча є особою раніше не судимою, але притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що останній схильний до скоєння злочинів, а тому, перебуваючи на волі, вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував проти даного клопотання.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив застосувати його підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 05.07.2019 року до ЄРДР за № 0001191 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; протоколу огляду місця події від 04.07.2019 року, а саме території домоволодіння АДРЕСА_1 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 від 04.07.2019 року; протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 19.10.2019 року; протоколу огляду речей від 05.07.2019 року, а саме сорочки та джинсових брюк зі слідами бурого кольору, які вилучені у ОСОБА_6 ; висновків судово-медичної експертизи № 456/Е від 20.11.2019 року; додаткової судово-медичної експертизи № 456/Е/Д від 08.02.2020 року; судової медичної (імунологічної) експертизи № 229; судової медичної (імунологічної) експертизи № 229/1 від 17.03.2020 року; судової медичної (імунологічної) експертизи № 229/2 від 03.04.2020 року; постанови про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 11.04.2020 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 13.04.2020 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, однак підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких. Крім того встановлено, що відносно підозрюваного у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 2017 року перебуває кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, по якому остаточне рішення, станом на 13.04.2020 року, не прийнято у зв`язку з неодноразовими неявками ОСОБА_6 до суду. Тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких. Крім того встановлено, що відносно підозрюваного у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 2017 року перебуває кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, по якому остаточне рішення, станом на 13.04.2020 року, не прийнято у зв`язку з неодноразовими неявками ОСОБА_6 до суду, тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, має негативну характеристику за місцем проживання, що у своїй сукупності вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_6 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Шелехов Іркутської області, РФ, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 червня 2020 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1