Провадження 11-кп/824/1463/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року про повернення заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року заява захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджено за ст.93 п.п. ж, з, і КК України в редакції 1960 року до довічного позбавлення волі за нововиявленими обставинами повернуто захиснику ОСОБА_7 .
Дане рішення суддя місцевого суду мотивував тим, що заява захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року була залишена без руху, у зв`язку із її невідповідністю вимогам положень ст.462 КПК України, та надано строк для усунення недоліків, протягом якого захисник ОСОБА_7 не усунула недоліки заяви.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 указано на незаконність ухвали суду у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів скарги захисник указала на те, що на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року, яку остання одержала 29 жовтня 2019 року, у встановлений строк - 07 листопада 2019 року нею було направлено до місцевого суду виправлену заяву, яка була їй повернута із надуманих підстав. Вважала, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги викладені у заяві обставини, які були безумовною підставою для перегляду вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами. Зокрема, захисник вказала на істотні порушення вимог процесуального закону допущені у ході затримання ОСОБА_8 та досудового розслідування та які не були предметом розгляду як Апеляційного суду міста Києва, так і Верховного Суду України. Захисник звернула увагу на те, що по факту перевищення слідчим прокуратури Московського району міста Києва службових повноважень були внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відкрити кримінальне провадження за нововиявленими або виключними обставинами за заявою про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: захисника ОСОБА_7 , яка подану нею апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи і просила скаргу задовольнити;
прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, висновок суду про те, що захисник не усунув недоліки заяви вважав не обґрунтованими, не заперечував проти скасування ухвали суду та повернення справи до суду для виконання вимог закону;
вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
За змістом ч.3 ст. 464 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається особі яка її подала, якщо вона не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.
Рішення про повернення захиснику ОСОБА_7 заяви про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами суд першої інстанції мотивував тим, що захисником фактично не усунуті вказані судом в ухвалі від 16.10.2019 року недоліки заяви у визначений законом строк. Такими недоліками заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ухвали від 16.10.2019 року судом були визнані: відсутність посилань на конкретні обставини, що могли вплинути на судове рішення їх обґрунтування; подання заяви із пропуском визначеного ч. 1 ст. 462 КПК України строку, та відсутність клопотання про поновлення цього строку із вказівкою на поважність причин такого пропуску.
Між тим, ці висновки не узгоджуються із матеріали справи, не відповідають вимогам закону і погодитись із ним не можливо.
Як вбачається із матеріалів справи, захисником ОСОБА_7 08.11.2019 року була подана заява про усунення недоліків раніше поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року. У зв`язку із даною обставиною, висновки суду першої інстанції про не усунення недоліків раніше поданої заяви не можливо визнати достатньо обґрунтованими. Колегія суддів звертає увагу на те, що як у первісній заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року, так і у заяві про усунення недоліків цієї заяви, захисник ОСОБА_7 навела обставини, які вважала нововиявленими та відповідне обґрунтування із посиланням на зміст своїх вимог. Фактично судом першої інстанції були зроблені висновки про відсутність нововиявлених обставин, як в ухвалі від 16.10.2019 року, так і в ухвалі від 12.11.2019 року. Між тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що питання наявності чи відсутності нововиявлених обставин, а також наявності підстав для скасування судового рішення вирішується за результатами розгляду відповідної заяви по суті. Визнавши відсутність нововиявлених обставин без проведення судового розгляду, без заслуховування доводів сторін та не дослідження доказів, суд першої інстанції допустив порушення вимог Глави 34 КПК України та положень закону, які забезпечують свободу сторін у поданні суду доказів і у доведеності їх переконливості (ст. 27 КПК України).

Не у повній мірі є обґрунтованими і висновки суду першої інстанції щодо пропуску захисником строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Так, ухвала суду першої інстанції не містить жодних висновків про початок перебігу строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Окрім того, у заяві захисником ОСОБА_7 порушене питання про скасування вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року та ухвалення щодо ОСОБА_8 виправдувального вироку. Із урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень ч. 4 ст. 461 КПК України не можливо визнати достатньо обґрунтованими.
За наявності зазначених вище порушень кримінального процесуального закону, які колегія суддів визнає істотними, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року про повернення захиснику ОСОБА_7 заяви про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. Враховуючи те, що заява захисника ОСОБА_7 судом першої інстанції по суті не розглядалась, колегія суддів позбавлена можливості ухвалити по цій заяві нове рішення, у зв`язку із чим матеріали за заявою захисника ОСОБА_7 підлягають поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог закону.
Керуючись ст. 459, 462, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року про повернення заяви захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами скасувати.
Матеріали за заявою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 464, 466 КПК України.
Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4