Справа №489/396/20
Провадження №1-в/489/44/20
УХВАЛА
іменем України

13 лютого 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_5 засуджено вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.04.2019 року та визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 23.05.2019 року та прийнятий до виконання 03.07.2019 року.

З матеріалів особової справи №29/2019, вбачається, що ОСОБА_5 в період випробувального терміну обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації порушив та 24.06.2019 року виїхав за межі України, 26.08.2019 року повернувся. У зв`язку з чим 29.08.2019 року йому було винесено письмове попередження відповідно до ч.3,4 ст.166 КВК України попереджено про можливі наслідки при подальшому невиконанні покладених на нього судом обов`язків. Але, не зважаючи на винесене попередження, ОСОБА_5 висновків для себе не зробив та 05.09.2019 року виїхав за межі України, 26.09.2019 року повернувся; 13.10.2019 року виїхав за межі України, 04.11.2019 року повернувся та більше за межі України не виїжджав. У зв`язку з чим 22.11.2019 року йому було винесено друге за час відбування покарання письмове попередження відповідно до ч.3,4 ст.166 КВК України попереджено про можливі наслідки при подальшому невиконанні покладених на нього судом обов`язків. До адміністративної та кримінальної відповідальності під час іспитового строку не притягувався.

Частина 2 статті 166 КВК України передбачає, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 свідомо тричі, тобто систематично, порушено покладений на нього обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, при цьому засудженим не обґрунтовано, що перешкоджало йому звернутися за таким погодженням, сама лише неможливість працевлаштування через наявність відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності не свідчить про будь-які перешкоди для отримання погодження органу пробації, тому подання є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.

Направити ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.04.2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя