ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/568/20
Провадження № 1-кс/362/134/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и в:
30.01.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Клопотання мотивовано тим, що 25.08.2001 року, близько 14 години гр. ОСОБА_4 повторно в с. Бугаївка, Васильківського р-ну, Київської області в невстановленому в ході досудового слідства місці зірвав макові голівки вагою 1 кг 135 г., які поламав та зложив в мішок, та за допомогою леза робив надрізи на голівках маку і збирав на бинти молочко маку. Того ж дня, близько 16 години неподалік с. Х. Залізний, Васильківського р-ну, Київської області, гр. ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції і в нього було виявлено та вилучено наркотичний засіб.
Згідно висновку експерта № 1054 від 14.08.2001 року подані на дослідження грубо подрібнених зелених плодів коробочок маку з насінням в ступені молочно-воскової стиглості є наркотичним засобом невисушеною маковою соломкою, що містить активні алкалоїди опію-морфік та кадіїн. На шматках бинта, поданого на дослідження виявлено наркотичний засіб опій. Вага опію на шматках бинта в прорахунку на суху становить 2,79 г.
Опій, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено » в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, є небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненому повторно.
Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду речових доказів, висновком судово-хімічної експертизи №735 від 30.07.2001.
Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування та може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України.
ОСОБА_4 переховується від органі досудового розслідування та не з`являється за викликом до Васильківського відділу поліції, що підтверджується відправленими повістки по місцю проживання останнього та допитами сусідів ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , дорученням слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на встановлення місцязнаходження підозрюваного, рапортом оперуповноваженого СПК Васильківського ВП про те, що останній регулярно перевіряється за всіма наявними обліками Васильківського ВП ГУНП в Київській області. Окрім цього ОСОБА_4 негативно характеризується по місцю проживання.
В клопотанні вказано, що застосування застави щодо ОСОБА_4 , є не можливим, оскільки перебуваючи на волі останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується ухиленням від явки до органів досудового розслідування за викликом.
Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , є не можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній буде ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду.
Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 , не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній буде ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду.
Прокурор в клопотанні зазначив, що на даний час, ОСОБА_4 на виклик до Васильківського ВП ГУНП в Київській області не з`явився, по місцю реєстрації характеризується негативно, за місцем проживання відсутній.
02.05.2019 року слідчим повторно було надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
10.06.2019 року до слідчого відділу Васильківського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого СПК Васильківського ВП про те, що останній регулярно перевіряється за всіма наявними обліками Васильківського ВП ГУНП в Київській області, та в разі отримання додаткової інформації буде повідомлено слідчого.
01.07.2019 року слідчим повторно було надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд що разу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотанняпро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 ЦПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1. ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Судом встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001477 від 23.10.2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненому повторно (а.с.4-5)
Як вбачається із матеріалів клопотання письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином вручено не було (а.с. 17).
Як вбачається із матеріалів клопотання, докази надсилання повідомлення про підозру ОСОБА_4 за адресою реєстрації в клопотанні відсутні.
Слідчим в клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та не з`являється за викликом до Васильківського відділу поліції, зметою уникнення відповідальності переховується від органів досудового розслідування, однак в матеріалах клопотання відсутні жодні допустимі докази вказаної обставини. Наявні в матеріалах клопотання лише рапорти адресовані начальнику Васильківського МВ НУ МВС України в Київській області щодо вжиття заходів встановлення місця знаходження та перебування ОСОБА_4 датовані 2013 роком.
Вказане виключає ризик переховування ОСОБА_4 , як належно повідомленого про підозру, від органів досудового розслідування.
Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 станом на час надходження клопотання до суду, тобто на 31 січня 2020 року та на час розгляду клопотання в суді письмове повідомлення про підозру не вручалося, то і ОСОБА_9 у відповідності з нормами ст. 42 КПК України не набув статусу підозрюваного, також до клопотання не додано достатніх доказів переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, оскільки відсутні відомості, що він отримував повістки про виклик, але не з`явився без поважних причин, що б могло свідчити про те, що ОСОБА_9 дійсно переховується від органу досудового розслідування, що позбавляє права звернення з відповідним клопотанням слідчого та прокурора до суду, а тому слідчий суддя з метою гарантування права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 40, 42, 131, 132, 176-178, 187, 188, 189-190 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали проголошено 05 лютого 2020 року о 17 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_10