печерський районний суд міста києва
Справа № 757/240/19-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника - ОСОБА_9 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання з розгляду клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004104 від 13.09.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

03.01.2019 року до Печерського районного суду м. Києва після автоматизованого розподілу справ надійшло клопотання про застосування заходів виховного характеру до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 004104 від 13.09.2018 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

03.01.2019 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового розгляду.

Під час судового засідання прокурор вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_6 підтримали позицію прокурора.

Адвокат ОСОБА_8 просила повернути прокурору клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру для усунення недоліків.

Обвинувачений та його законний представник ОСОБА_9 підтримали думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Як встановлено п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до положеньст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, так як в даному клопотанні зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та не зазначена конкретизована правова кваліфікація кримінального правопорушення (слідчий обмежився лише зазначенням норми права), що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права на захист.

Крім того, у відповідності з вимогами п.9 ч. 2 ст. 291 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру повинно обов`язково містити, зокрема, дані про дату та місце його складання та затвердження.
Як встановлено судом, у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_7 не вказано дату складання та затвердження клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру. Крім того, не зазначено місце його складання та затвердження, а вказано лише адресу будівлі,що на думку суду є порушенням вимог ст. 291 КПК України.
Також, відповідно до п. 9.5.7 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України передбачає наявність грифу затвердження, в якому зазначаються: слово "ЗАТВЕРДЖУЮ", найменування посади, підпис, ініціали та прізвище особи яка затвердила документ та дата затвердження. Однак, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру такого грифу не містить.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України , у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо воно не відповідає вимогам КПК України, зокрема приписам ч. 2 ст. 291 КПК України, а само по собі посилання прокурора на те, що клопотання відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому зазначені необхідні відомості, не вказують, що органом досудового розслідування дотримані положення кримінального процесуального закону, які дають підстави вважати можливим призначення клопотання до розгляду.

Недотримання вказаних вимог закону при складанні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; порушує права обвинуваченого на захист, а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути означений клопотання прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004104 від 13.09.2018 року - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 6.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1