ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/995/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 953/907/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000061 від 20.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, до 13 червня 2020 року, включно, без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат посилається на відсутність підтвердження об`єктивними даними посилання слідчого судді на наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки вказані ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені об`єктивними даними та суперечать особі підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивну репутацію, постійну роботу ремонтником в ВЧДЕ «Куп`янськ», родину і утриманця малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про його досить міцні соціальні зв`язки. Вважає, що у зв`язку з епідеміологічною ситуацією у країні, з метою запобігання дій, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби, захистом населення від інфекційної хвороби и протидії пандемії коронавірусу є зменшення кількості ув`язнених в місцях несвободи осіб, які не становлять небезпеку для суспільства. У зв`язку з чим, просить змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст.404 КПК України, колегія судді дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту в стані алкогольного сп`яніння, санкцією за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до фактичних обставин справи ОСОБА_7 раніше не судимий, однак йому інкримінується вчинення тяжкого злочину у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, яка спричинила загибель людини.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, сина 2018 р. народження і те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався самі по собі не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доцільності продовження тримання його під вартою, не зменшують існування ризиків, передбачених ст. 177 УПК України, зазначених в оскаржуваній ухвалі.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, яке інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинило загибель людини, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства що не виключає можливість підозрюваним вчинити інший злочин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час проведення слідчого експерименту зі свідкам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в момент ДТП знаходились в салоні автомобіля, під керуванням ОСОБА_7 , останні змінили власні показання, які були ними надані в ході допиту 20.01.2020 та вказали на інший механізм ДТП. Свідок ОСОБА_13 , яка спільно мешкає з підозрюваним та є його цивільною дружиною, також знаходилась у вказаному автомобілі і відмовилась від дачі показань та проведення з нею слідчого експерименту, що не виключає можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків і свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Твердження в апеляційній скарзі адвоката щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, малолітнього сина, позитивної репутації та неофіційної працевлаштування в ВЧДЕ «Куп`янськ», як показника міцних соціальних зв`язків, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення, і не стала стримуючим фактором для ОСОБА_7 від противоправних дій.

Посилання захисника на недоведеність зазначених в клопотанні ризиків не підтверджене належними доказами, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про протилежне і об`єктивно спростовує апеляційні доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо продовження існування раніше встановлених ризиків та можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, які до цього часу не допитані або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.177, 178, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді