Дата документу 22.05.2020
Справа № 1-717/11
Провадження № 1-в/334/67/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту та заборони відчуження чи реєстрації транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви зазначив, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала кримінальна справа №1-717/11 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час досудового слідства постановами слідчого СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 від 23.09.2011 було накладено арешт на все майно обвинуваченого ОСОБА_5 , де б воно не знаходилось.

Вироком суду від 21.12.2011 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Речовий доказ автомобіль «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернуто власнику ОСОБА_5 ..

Заявник зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , він є власником транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 . Так, 16.06.2010 року ОСОБА_4 видав довіреність на право управління транспортним засобом на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджується довіреністю посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 1488. Деякий час ОСОБА_5 використовував вищезазначений автомобіль. На початку 2019 року ОСОБА_5 повернув автомобіль власнику, а саме ОСОБА_4 . На початку 2020 року ОСОБА_4 вирішив продати транспортний засіб, в процесі оформлення, йому стало відомо, що на автомобіль накладено арешт в рамках кримінальної справи. Просить скасувати арешт та заборону відчуження чи реєстрації транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , що є його власністю.

В судове засідання заявник не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує просить його задовольнити.

В судове засідання, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 не з`явилась, звернулась до суду з заявою, про розгляд клопотання за їх відсутності. Проти задоволення клопотання ОСОБА_5 не заперечує.

Дослідивши надані суду письмові докази, оглянувши матеріали кримінальної справи №1-717/11 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України, суд дійшов наступних висновків.

Розділом VIII КПК України передбачений порядок виконання судових рішень у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
З огляду на вищевказане, відповідно до ч.4 ст.126 КПК України (в редакції 1960 року), накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

В порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесені виправдувального вироку чи відмови в позові або не застосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 31.08.2011 року керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093» державний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішодоха ОСОБА_9 .

Постановою слідчого СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 16.09.2011 року ОСОБА_10 про визнання та долучення до кримінальної справи речових доказів, автомобіль «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 ..

Згідно матеріалів кримінальної справи на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 16.09.2011 року ОСОБА_10 про визнання та долучення до кримінальної справи речових доказів та листа слідчого СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 від 20.09.2011 року на речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_1 , накладено заборону на відчуження чи реєстрацію транспортного засобу, що підтверджено відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області від 24.03.2020 на адвокатський запит.

Вироком суду від 21.12.2011 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Речовий доказ автомобіль «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернуто власнику ОСОБА_5 ..

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , транспортний засіб ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_4 .

На теперішній час обставини, які стали підставою для накладення заборони на відчуження чи реєстрації транспортного засобу відсутні, автомобіль на праві власності належить заявнику, вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили та виконаний, долю речового доказу вирішено, отже потреба у застосуванні арешту у вигляді заборони відчуження чи реєстрації транспортного засобу у даній кримінальній справі відпала, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись п.9 перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), ст.ст. 126, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження чи реєстрації транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , накладений на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 16.09.2011 року ОСОБА_10 про визнання та долучення до кримінальної справи речових доказів та листа слідчого СВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 від 20.09.2011 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1