Справа №639/298/20
Провадження №1-кп/639/233/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 11.12.2019 року за №0002109 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 03.12.2019 року о 12 годині перебував у приміщенні загального коридору комунальної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив дитячі санки, належні раніше йому незнайомій ОСОБА_5 , яка мешкає у зазначеному двоповерховому житловому будинку у квартирі АДРЕСА_3 .
Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаних санок.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що в коридорі комунальної квартири нікого із сторонніх осіб немає, та, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного наміру, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, і, бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів дитячими санками.
Після цього, ОСОБА_4 , вважаючи виконаним до кінця свої протиправні дії, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті скоєного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 552 гривні 50 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 493 від 20.01.2020 року.
Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорював.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею до суду заяви просила розглядати справу без її участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції обвинуваченого, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, зокрема матеріалів, які характеризують особу останнього.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні були дослідженні дані про особу обвинуваченого, встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, але має дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Судові витрати в порядку ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374 КПК Україні, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 1700 гривень 00 копійок (одна тисяча сімсот) гривень.
Процесуальні витрати у розмірі 942 грн. 00 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів з позначкою виду платежу - за проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1