СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2249/20
ун. № 759/6705/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисників підозрюваного: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000187 від 20.03.2020 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Польща, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24.04.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 20.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому 23.04.2020р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру.

Головне управління національної поліції у Київській області розташоване та зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Володимирська, 15, що територіально не відноситься до Святошинського району м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є; 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження

(реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Даного висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 22.04.2020р. ( провадження № 51-1901 впс 20).

Враховуючи викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 надійшло до Святошинського районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-У111 ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь- якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог

пункту 1 ст 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див, пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що 1) кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

З огляду на абз. 1 ч. 2 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Виходячи з зазначених норм закону, з метою недопущення порушення територіальної підсудності розгляду клопотання, заявленого в кримінальному провадженні, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення клопотання з поданням до Київського апеляційного суду з метою направлення для розгляду до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,9, 34,38,132 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000187 від 20.03.2020 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 з поданням направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення клопотання з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1