УХВАЛА
Іменем України

19 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 від 22.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України,
УСТАНОВИВ:

20.01.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду для розгляду надійшли матеріали вищевказаної скарги.

Скарга подана в порядку ст. 303 КПК України. У вказаній скарзі заявник ОСОБА_3 просить скасувати постанову начальника відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 від 22.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02 серпня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України, винесену на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям начальника відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 , стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства, внаслідок чого вчетверте передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_3 наголошує на тому, що слідчий ОСОБА_6 ніяких слідчих дій не проводив в кримінальному провадженні № 0002013від 02.08.2016, а текст постанови від 22.08.2019 він повністю переписав з трьох попередніх незаконних постанов від 22.12.2016, від 20.11.2018 та від 27.06.2019, які були скасовані ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2017, від 12.08.2019 та від 31.10.2019.

05.02.2020 заявник ОСОБА_3 подала через канцелярію суду письмове клопотання про долучення до матеріалів скарги письмових доказів, а саме: сканованої копії ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2019 (справа № 757/64347/19-к), ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2019 (справа № 757/63343/19-к), ухвали Вищого антикорупційного суду України від 03.01.2020 (справа № 991/2497/19) та ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 20.01.2020 (справа № 686/277/20).

18.02.2020 заявник ОСОБА_3 подала через канцелярію суду письмове клопотання про долучення до матеріалів скарги письмових доказів, а саме: копію витягу з ЄРДР про відкриття 49-го кримінального провадження № 0000042 від 03.02.2020 за її заявою; копію витягу з ЄРДР про відкриття 50-го кримінального провадження № 0000202 від 04.02.2020 за її заявою.

В судовому засіданні 19.02.2020 заявник ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги скарги з підстав, викладених у ній. Просила скаргу задовольнити в повному обсязі. Суду наголосила на тому, що слідчий ОСОБА_6 ніяких слідчих дій не проводив в кримінальному провадженні № 0002013від 02.08.2016, а текст постанови від 22.08.2019 він повністю переписав з трьох попередніх незаконних постанов від 22.12.2016, від 20.11.2018 та від 27.06.2019, які були скасовані ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2017, від 12.08.2019 та від 31.10.2019.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги ОСОБА_3 , викладені в скарзі, та просив їх задовольнити.
Начальник відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радник юстиції ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоч судом повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги ОСОБА_3 .

Прокурор відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 в судовому засіданні 19.02.2020 пояснив, що така посада як начальник відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області уже відсутня, тому ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Також прокурор надав для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 в трьох томах.
Крім того, прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , так як вимоги, викладені в скарзі, - це лише суб`єктивна думка ОСОБА_3 та її захисника, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 були виконані всі процесуальні та слідчі дії.
Заслухавши доводи заявника та думки представника заявника і прокурора, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0002013від 02.08.2016, надані для огляду в судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, яка набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, необхідно з`ясувати чи було вжито слідчим всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, про які йдеться в заяві про скоєння кримінального правопорушення, та чи дійсно в ході досудового розслідування встановлені підстави для закриття справи, передбачені ст. 284 КПК України, а також законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК України).

Відповідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, Печерським районним судом м. Києва скарги ОСОБА_3 задоволено і зобов`язано уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести за її заявами відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення, на її думку, окремими співробітниками Національного антикорупційного бюро України, Генеральної прокуратури України, ГСУ МВС України, ГСУ Національної поліції України, прокуратури м. Києва, прокуратури Вінницької області, ГУ НП у Вінницькій області, Апеляційного суду Вінницької області, Вінницького міського суду, Державної інспекції з питань праці у Вінницькій області та Державної інспекції навчальних закладів України кримінальних правопорушень.

Генеральною прокуратурою України 02.08.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2016 у справі № 757/28651/16-к за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002013за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2017 була скасована постанова старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_7 від 15.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.2018 була скасована постанова старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_7 від 19.08.2017 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016.
20.11.2018 за результатами проведення досудового розслідування кримінальне провадження № 0002013від 02.08.2016 старшим слідчим в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_8 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку відсутністю в діяннях службових осіб Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Вінниці, Вінницького міського суду, Апеляційного суду Вінницької області, прокуратури м. Києва, ГСУ Національної поліції України, ГУ НП у Вінницькій області, Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, Печерського РВ ГУМВС України у м. Києві складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2019 постанова від 20.11.2018 про закриття кримінального провадження № 0002013від 02.08.2016 скасована.

В оскаржуваній заявником ОСОБА_3 постанові начальника відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 від 22.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України, останній, як на підставу закриття кримінального провадження, вказав, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2019 не зазначено жодної слідчої або процесуальної дії, які слідчим не проведено та/або необхідно виконати. Таким чином, в ході здійснення досудового розслідування, факти, про які свідчить ОСОБА_3 , свого підтвердження не знайшли, що свідчить про відсутність в діях окремих службових осіб Генеральної прокуратури України, прокуратури Вінницької області, прокуратури м. Вінниці, прокуратури м. Києва, ГУ НП у Вінницькій області, Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, СБУ, УСБУ у Вінницькій області, НАБУ, МВС України, Національної поліції України, Печерського РВ ГУМВС України в м. Києві, суддів Вінницького міського суду, суддів Апеляційного суду Вінницької області, посадових осіб Державної інспекції з питань праці, Державної інспекції навчальних закладів України, посадових осіб Міністерства внутрішніх справ та інших посадових та службових осіб, на яких вказує ОСОБА_3 , відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України.

Стаття 284 КПК України визначає підстави закриття кримінального провадження. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9--1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 93 КПК України визначає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 22.08.2019 начальником відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 взагалі не надано оцінки поданих заявником доказів на підтвердження її позиції, а також відсутні дані про проведення ним після скасування 12.08.2019 попередньої постанови про закриття кримінального провадження будь-яких слідчих та процесуальних дій в рамках розслідування кримінального провадження. В обґрунтування відсутності таких начальник слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 послався на те, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2019 не надано роз`яснення, які саме слідчі або процесуальні дії необхідно виконати.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
З оглянутих судом матеріалів кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016не вбачається, що під час досудового розслідування з 12.08.2019 по 22.08.2019 жодної слідчої дії, спрямованої на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні,проведено не було.

Таким чином, суд вважає, що закриття 22.08.2019 кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002013 від 02.08.2016, не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить достатніх відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування всіх обставин, викладених в поданих заявах ОСОБА_3 , встановити наявність чи відсутність події (складу) кримінальних правопорушень і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим, з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника ОСОБА_3 .

Постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена недбалим виконанням процесуальних обов`язків слідчим або прокурором, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 -11частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст.2, 3, 8, 9, 22, 24, 26, 91, 93, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову начальника відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 від 22.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 1 ст. 396 КК України, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1