Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7167/19
Провадження № 1-кп/644/172/20

ВИРОК
іменем України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України
у с т а н о в и в :
06 квітня 2019 року ОСОБА_5 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , з яким перебував в приятельських стосунках, попросив у останнього надати йому в користування на нетривалий час автомобіль «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_6 фактично володів, користувався і розпоряджався, хоча юридичним власником була його донька ОСОБА_3 . Того ж дня ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ запалювання, а останній, реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день продав автомобіль «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про те, що він продав переданий йому автомобіль, а гроші витратив на власні потреби, проте обіцяв їх невдовзі повернути, однак так і не повернув, чим спричинив власниці транспортного засобу ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 75 660 грн., що дорівнює ринковій вартості автомобілю «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому органом досудового розслідування обвинуваченні визнав частково, пояснив суду, що транспортний засіб «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , він отримав від свого приятеля законно, так як попросив його надати автомобіль йому в тимчасове користування, що вже неодноразово відбувалось раніше. Проте, оскільки в нього виникли фінансові складнощі, він вирішив отриманий від ОСОБА_6 автомобіль продати, а грошові кошти використати на власні потреби. Так як він займався в цей час, за дорученням ОСОБА_6 , підшуканням покупця для автомобілю «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , одним з яких був ОСОБА_7 , якому ОСОБА_6 напередодні показував транспортний засіб, він продав його ОСОБА_7 , про що повідомив ОСОБА_6 , пообіцявши тому повернути згодом гроші отримані від продажу автомобілю, проте, до звернення останнього в поліцію, так і не повернув.
Крім вказаних вище показань обвинуваченого, його вина у вчиненому злочині, в об`ємі обвинувачення, визнаного судом доведеним, підтверджується також зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в суді наступними доказами:
показаннями потерпілої ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є власницею автомобілю «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , проте автомобілем не користується, так як він знаходиться у фактичному володінні її батька ОСОБА_6 , який також вирішує всі питання, які пов`язані з його використанням та розпорядженням;
показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2019 році він придбав автомобіль «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрував на свою дочку - ОСОБА_3 , хоча фактично ним користувався сам і сам вирішував усі питання щодо розпорядження цим автомобілем. Прийнявши рішення про продаж даного транспортного засобу, він попросив свого приятеля ОСОБА_5 підшукати покупця, чим той і займався. 6 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням надати йому у тимчасове користування автомобіль «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 . Так як він і раніше передавав у користування Мірошнику даний транспортний засіб, він і в цей раз надав йому автомобіль. Наступного дня ОСОБА_8 зателефонував йому і повідомив, що автомобіль продав покупцеві, який раніше хотів придбати «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , і з яким вони не зійшлись у ціні. Також ОСОБА_8 повідомив, що гроші, отримані від продажу авто, витратив на власні потреби, проте обіцяв повернути йому суму в тому розмірі, які він хотів отримати за автомобіль. Однак, так як впродовж декількох місяців ОСОБА_8 гроші не повертав, він був змушений звернутись з донькою до поліції.
Висновок автотоварознавчої експертизи № 6-1/198СЕ-19 від 15.08.2019 року встановлює, що ринкова вартість т/з «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 06.04.2019 року становить 75 660 грн.
3 урахуванням викладеного, суд робить висновок про те, що вина обвинуваченогоОСОБА_5 доведена і його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Поряд з цим, кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме, як незаконне заволодіння транспортним засобом, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідно примітки до статті 289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
В ході судового розгляду, з показань потерпілої та свідка ОСОБА_6 було встановлено, що транспортний засіб «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 був переданий ОСОБА_5 . ОСОБА_6 добровільно та через наявність приятельських і довірливих стосунків, відтак, в діях ОСОБА_5 відсутній такий суттєвий для кваліфікації дій за ст. 289 КК України елемент, як протиправне вилучення транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є вчинення злочину вперше, повернення потерпілій майна.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, дані про особуОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує відсутність обтяжуючих та наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що ні стороною обвинувачення, ні самим обвинуваченим, суду не надано доказів, які б свідчили про освіту, сімейний стан та рід занять ОСОБА_5 . Відтак суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу, яке було запропоноване прокурором, так як суду не надано доказів, які б свідчили про майновий і матеріальний стан ОСОБА_5 , відповідно, і про наявність можливості виконати покарання у вигляді штрафу, запропонованого прокурором в розмірі 17 000 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів, буде покарання у вигляді громадських робіт.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 471 грн. 03 коп.
Речовий доказ, транспортний засіб «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 залишити в користуванні власника ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1