Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4261/18
Провадження №: 1-кп/332/75/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, що має середню - спеціальну освіту, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 листопада 2018 року приблизно о 16-00 годин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговій залі магазину «Маячок», що розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Павлокічкаська, 156, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з тумби електронний контрольно-касовий апарат марки «МINI - Т400 МЕ» з/н ПБ, вартістю 2000 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, попрямував до виходу з приміщення магазину. В цей час злочинні дії ОСОБА_4 були помічені працівником вищевказаного магазину, який зажадав припинення злочинних дій та висунув вимогу про повернення товару. Однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті працівником магазину, уникаючи затримання, діючи з корисливих мотивів, відкрито, з метою доведення злочину до кінця, утримуючи при собі викрадене майно, вибіг з приміщення магазину та зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, також пояснив, що в той день, 26.11.2018р., він виніс касовий апарат з магазину «Маячок», при цьому був помічений співробітником магазину. В подальшому цей касовий апарат він повернув потерпілій. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила покази обвинувачена та заявила, що претензій до обвинуваченого вона не має, збитки їй погашені, тому просить обвинуваченого суворо не карати та волі не позбавляти.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілої та дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, офіційно не працює, не має на утриманні малолітніх дітей, враховуючи відсутність вимог з боку потерпілого щодо суворого покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі відповідно в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.186 КК України, із застосуванням ст.75 КК України.

По справі судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого наразі відсутній.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді ДВОХ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого від відбування покарання звільнити, якщо він протягом ОДНОГО року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Речові докази:електронний контрольно-касовий апарат марки «МINI - Т400 МЕ», який переданий на зберігання потерпілій - залишити власнику в користування.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1