Провадження № 11-сс/811/19/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
апелянта: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 січня 2020 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність директора Львівського НДІ судових експертиз ОСОБА_7 .

Таке рішення обґрунтоване тим, що нормами КПК України не передбачено можливість оскарження до слідчого судді дій експерта чи керівника експертної установи щодо проведення судової експертизи.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною. В поданій апеляційній скарзі, посилаючись на п.25 ч.1 ст.3 КПК України, стверджує, що судовий експерт є учасником кримінального провадження, тому зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, а можливість встановлення слідчим суддею процесуальних строків для учасників кримінального провадження чітко передбачена процесуальним законодавством. З урахуванням наведеного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_6 на підтримання поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 04 грудня 2019 р. призначено судово-економічну експертизу у кримінальному провадженні №0000012 від 06 лютого 2013 р., проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. В подальшому 20 грудня 2019 р. ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до керівника зазначеної експертної установи, в якому просив залучити його, як потерпілого, до проведення експертизи з метою швидкого, повного та неупередженого її проведення (а.с.4). Листом від 26 грудня 2019 р. за вихідним №5695/3719/09-19 керівництвом інституту судових експертиз роз`яснено ОСОБА_6 , що експертна установа не є суб`єктом вирішення клопотань учасників кримінального провадження щодо проведення будь-яких процесуальних дій, як на цьому наполягає заявник, а тому, положення ч.1 ст.220 КПК України не можуть бути застосовані при вирішенні його клопотання і таке слід вважати зверненням, яке підлягає розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян» (а.с.5).

Не погоджуючись з такою позицією директора експертної установи, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив зобов`язати керівника інституту судових експертиз ОСОБА_7 визначити експерта для проведення експертизи і встановити строк її виконання в межах 10 календарних днів.

З наведеного слідує, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність керівництва експертної установи, яка, на його думку, спрямована на затягування проведення експертизи.

За таких обставин слідчим суддею зроблено правильний висновок про те, що нормами КПК України не передбачено можливості оскарження дій, бездіяльності експерта чи експертної установи. Відповідно до положень ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність виключно слідчого або прокурора.

Що стосується повноважень слідчого судді по встановленню процесуальних строків, то згідно із вимогами ч.1 ст.114 КПК України такі строки можуть визначатися виключно у тих випадках, коли їх граничні строки передбачені цим Кодексом.

У даному випадку строки проведення судових експертиз не регламентовані безпосередньо у КПК України, а тому, підстави для їх визначення слідчим суддею відсутні.

Колегія суддів також не може погодитися з доводами ОСОБА_6 про те, що при розгляді справи повинні враховуватися висновки ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 04 вересня 2019 р. у справі №466/6588/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2019 р. про відмову у відкритті провадження, адже вказана ухвала постановлена за інших фактичних обставин, а, крім цього, кримінальне процесуальне законодавство не передбачає застосування преюдиції.

Водночас апеляційна інстанція погоджується із висловленими в судовому засіданні зауваженнями апелянта щодо невірного зазначення в оскаржуваній ухвалі його процесуального статусу і, як наслідок, вказання про те, що він є підозрюваним, хоча в дійсності він бере участь у кримінальному провадженні як потерпілий. З урахуванням цього колегія суддів вважає за доцільне рекомендувати суду першої інстанції виправити в оскаржуваній ухвалі вказану описку після повернення справи з апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 січня 2020 р. про відмову у відкритті провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Рекомендувати суду першої інстанції виправити описку в абзаці другому мотивувальної частини ухвали стосовно процесуального статусу ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4