Справа № 609/229/20
Провадження № 1-кп/602/69/2020
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2020 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретар - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці кримінальне провадження №0000013 від 16 січня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, депутатом не являється, раніше не судимого,

за ч.2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15 січня 2020 року близько 18 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 розпочав рух заднім ходом технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився навпроти старого приміщення школи, що по вул.Центральна в с.Радошівка Шумського району Тернопільської області, у напрямку вул.Загребельної с.Радошівка, Шумського району Тернопільської області.

Перед початком руху ОСОБА_4 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху заднім ходом із швидкістю біля 5 км/год. не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із послідуючими змінами та доповненнями, які зобов`язували його не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, рухаючись заднім ходом, ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, хоча мав таку можливість, створивши при цьому небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху допустив наїзд задньою лівою частиною керованого автомобіля «Volkswagen Passat» на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в с.Радошівка Шумського району Тернопільської області, що стояв позаду транспортного засобу, в напрямку вул.Загребельної с.Радошівка Шумського району Тернопільської області, тобто, у попутному до напрямку руху автомобіля «Volkswagen Passat».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому середньої третини діафіза (тіла) стегнової кістки із зміщенням фрагментів із зовнішніми ушкодженнями у вигляді забійної paни латеральної (зовнішньої) поверхні стегна, травму лівої половини грудної клітжн у вигляді закритого перелому акроміально-ключичного відділу ключиці, забійну рану правої вушної раковини, численні садна голови, тулуба та кінцівок, поперекової ділянки справа, що належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 15 січня 2020 року близько 18 год. 00 хв. розпочав рух заднім ходом автомобілем «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився навпроти старого приміщення школи по вул.Центральна, с.Радошівка Шумського району Тернопільської області, у напрямку вул.Загребельної, с.Радошівка Шумського району Тернопільської області. Перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху заднім ходом із швидкістю біля 5 км/год., не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, хоча мав таку можливість, створивши при цьому небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху та під час руху допустив наїзд задньою лівою частиною керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , що стояв позаду транспортного засобу, в напрямку вул.Загребельної с.Радошівка Шумського району Тернопільської області, що є попутним до напрямку руху його автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Просив суд суворо не карати, з потерпілим примирився та повернув завдану шкоду.
Визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, активне сприяння органу досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення та суду у встановленні істини у справі.
Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.
Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 який просить обвинуваченого суворо не карати, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, завдана шкода йому відшкодована в повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
Згідно ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу винного ОСОБА_4 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого може бути здійснено без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з призначенням іспитового строку.
Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України.
По кримінальному провадженні проведено транспортно-трасологічну експертизу (висновок експерта №4.6-86/20 від 06 лютого 2020 року) вартістю 1570 грн. 10 коп. та судову автотехнічну експертизу (висновок експерта №4.6-87/20 від 06 лютого 2020 року) вартістю 1256 грн. 08 коп., які слід стягнути із обвинуваченого в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370, 374, 395 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави судові витрати по справі в розмірі:

- 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп. вартість проведеної транспортно-трасологічної експертизи (№4.6-86/20 від 06 лютого 2020 року);

-1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. вартість проведеної судової автотехнічної експертизи №4.6-87/20 від 06 лютого 2020 року),

а разом 2826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 18 коп.
Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги особами зазначеними в ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1