Справа № 202/2865/20
Провадження № 1-кс/202/3739/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

20 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000681 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернулася з погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Honda» модель «Legend» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , із забороною його відчуження та користування; накласти арешт на ключі від автомобіля марки «Honda» модель «Legend», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 , шість предметів, схожих на патрони калібру 9 мм, одну таблетку білого кольору, шість флеш-накопичувачів та документацію, предмет, візуально схожий на ніж, футляр чорного кольору зі сліп-пакетами із кристалічною речовиною світло-коричневого кольору (12 маленьких та 2 великих прозорих сліп-пакети із кристалічною речовиною світло-коричневого кольору).
Дане клопотання підлягає поверненню прокурору за наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Аналіз наведених норми свідчить, що з метою забезпечення кримінального провадження, у тому числі збереження речових доказів, арешт накладається не на будь-яке майно, а щодо якого доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.
При цьому частиною другою статті 171 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.
Зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави, мету та спосіб накладення арешту відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Клопотання слідчого про арешт майна вказаним вимогам не відповідає.
Так, з клопотання слідчого не вбачається, для запобігання якому ризику необхідно накласти арешт на вилучене під час обшуку майно.
В той час як встановлення існування конкретного ризику та необхідність його запобігання має суттєве значення при вирішенні питання про арешт майна, зокрема застосування конкретного виду арешту.
Крім того, заявляючи вимогу про накладення арешту на автомобіль шляхом заборони його відчуження та користування ним, слідчий у клопотанні не зазначив конкретний вид арешту, який він просить застосувати щодо іншого вилученого майна.
Також за змістом положень ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду з клопотанням про арешт майна.
Таким чином, прокурор наділений повноваженнями щодо звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого про арешт майна необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з часу отримання копії ухвали.
Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000681 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з часу отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1