Справа № 643/8267/20
Провадження № 1-кс/643/2706/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000137 від 22.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
З представлених суду матеріалів вбачається, що СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000137 від 22.11.2019 щодо незаконного заволодіння невстановленими особами квартирою АДРЕСА_1 шляхом підписання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором з фізичною особою всупереч положенням ст.ст. 512, 1054 ЦПК України, якими зазначений вичерпний перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах, а в подальшому надано вказаний договір для державної реєстрації, яку проведено 27.09.2019.

Прокурор вважає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на вказану квартиру шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею, тому що майно може бути відчужене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом скоєного злочину, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, тому просить накласти арешт на вказане майно, клопотання просить розглянути без виклику власника майна.

Разом із клопотанням слідчий подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив розглянути за його відсутністю.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього документи, встановив наступне: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника та інших власників майна про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, суд розглянув клопотання без їх повідомлення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підтвердження доводів клопотання, слідчим надано копію заяви про вчинення кримінального правопорушення, інформацію з Державного реєстру речових прав, копію іпотечного договору, копію договору про відступлення права вимоги, вимогу про повернення кредиту, копію поштового відправлення та витяг з постанови Великої палати Верховного Суду з розгляду касаційної скарги з приводу виниклих правовідносин.

Зазначені документи не вказують на вибуття права власності на квартиру внаслідок вчинення кримінального правопорушення, містять ознаки цивільно-правових правовідносин, які виникли з кредитних правовідносин, укладеного в забезпечення вимог кредитодавця договору іпотеки та відступлення права вимоги за ним, тому їх не можна вважати беззаперечними доказами вчинення кримінального правопорушення.

Інших доказів на підтвердження сумнівів прокурора щодо обставин, пов`язаних з державною реєстрацією права власності на квартиру за новим власником до клопотання не додано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні правові підстави для арешту майна, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000137 від 22.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1