Справа №463/8135/19
Провадження №1-кс/463/5797/19
У Х В А Л А

30 грудня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 13.12.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000752 від 25.07.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.3 ст.382 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 17.09.2019 року ним було подано клопотання слідчому про залучення як потерпілого до кримінального провадження за № 0000752 від 25.07.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.3 ст.382 КК України. 18.09.2019 року слідчим було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим, яка скасована ухвалою слідчого судді від 15.10.2019 року. В подальшому, 11.11.2019 року слідчим було винесено аналогічну за змістом постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, яка також скасована ухвалою слідчого судді від 27.11.2019 року. 13.12.2019 року слідчим втретє винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Дану постанову від 13.12.2019 року через поштове відправлення він отримав 26.12.2019 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 13.12.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язати слідчого виконати вимоги ст.56 ч.2 п.п.1, 2 КПК України.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подавши при цьому клопотання про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримує повністю та просить таку задовольнити.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки. Разом з тим, слідчим на електронну адресу суду скеровано клопотання про долучення до матеріалів скарги копії постанови від 23.12.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000752, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.3 ст.382 КК України.

З врахуванням вищенаведеного та відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності учасників процесу.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 17.09.2019 року звернувся до слідчого із клопотанням про залучення його, як потерпілого, до кримінального провадження за № 0000752 від 25.07.2019 року.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові 18.09.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні. Дана постанова була скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.10.2019 року.

В подальшому, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові 11.11.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні. Дана постанова була скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.11.2019 року.

13 грудня 2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, яка оскаржена останнім до слідчого судді 27.12.2019 року.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що 23.12.2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000752 від 03.04.2019 року, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_5 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.3 ст.382 КК України.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, оскільки на сьогоднішній день кримінальне провадження за № 0000752 закрито, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 23.12.2019 року не скасована, тобто, досудове розслідування закінчено, а тому, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1