Справа № 482/579/20
Номер провадження 1-кс/482/166/2020
У Х В А Л А

Іменем України

13 квітня 2020 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000149 від 04.04.2020 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000149 від 04.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України, про арешт майна.

Слідчий, посилаючись на те, що невстановлена особа 03.04.2020 близько 11.00 год невідомим способом отримала доступ до сертифікованого ключа доступу ОСОБА_5 , який використовується ОСОБА_6 в своїй професійній діяльності - реєстрації прав на нерухоме майно, та використовуючи його скасувала право власності на 10 квартир площею близько 100 кв. м. кожна, в АДРЕСА_1 , які належали Міністерству Оборони України, що підтверджується рапортом від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївські області ДСР НПУ про те, що через несанкціоноване втручання відповідно до витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно було знято в тому числі і право власності з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала Міністерству Оборони України, вказане нерухоме майно є предметом вчиненого кримінального правопорушення, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вказана квартира може бути знищена чи привласнена іншими особами, просить накласти арешт на вказану квартиру.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.
Представник Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань до суду не направив, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали, в тому числі витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000149 від 04.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України встановлено, що застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, та що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).
Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 04.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України, а саме те, що невстановлена особа 03.04.2020 близько 11.00 год невідомим способом отримала доступ до сертифікованого ключа доступу ОСОБА_5 , який використовується ОСОБА_6 в своїй професійній діяльності - реєстрації прав на нерухоме майно, та використовуючи його, скасувала право власності на 10 квартир площею близько 100 кв. м. кожна, в АДРЕСА_1 , які належали Міністерству Оборони України.
Згідно з даними Витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно №206099839 від 04.04.2020 р. скасовано 03.04.2020 р. об 11 год 43 хв відомості про право власності Міністерства Оборони України на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , про що внесено відомості до реєстру 03.04.2020 р. об 11.44 год ОСОБА_6 , виконавчий комітет Новоодеської міської ради Миколаївської області.
Слідчий, стверджуючи, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала Міністерству Оборони України, є предметом вчиненого кримінального правопорушення, а у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що квартира може бути знищена чи привласнена іншими особами, просить накласти арешт на вищевказане нерухоме майно.
Проте, предметом злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 361 КК України є електронно-обчислювальні машини, комп`ютери, автоматизовані комп`ютерні системи, комп`ютерні мережи, носії комп`ютерної інформації, комп`ютерна інформація, мережі електрозв`язку, в тому числі і інформація, що є в обігу мереж електрозв`язку.
Отже, не є предметом вказаного злочину безпосередньо матеріальний об`єкт нерухоме майно, як про це вказується в клопотанні слідчим.
Таким чином, в межах досудового розслідування кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність саме за вчинення дій з несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, що призвело до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, які вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або якщо вони заподіяли значну шкоду, безпідставними є твердження слідчого щодо необхідності накладення арешту на нерухоме майно, яке не є предметом вищевказаного кримінального правопорушення, а також не має і статусу речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, вказане нерухоме майно не визнано речовим доказом.
Матеріали кримінального провадження не містять будь - яких даних того, що це нерухоме майно є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в рамках якого порушується слідчим питання про накладення арешту на зазначене майно.
З урахуванням наведеного, слідчим не наведено доказів та мотивів на підтвердження того, що існують достатні правові підстави для арешту нерухомого майна, в матеріалах кримінального провадження відсутня сукупність підстав і підозр вважати, що це майно є речовим доказом, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000149 від 04.04.2020 року про арешт майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1