Справа № 206/1192/20
Провадження № 1-в/206/122/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда 2 групи, про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, суд
18.03.2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із письмовою заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_5 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч.1ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.
У висновку комісії лікарів-психіатрів № 41 від 16.03.2020 року вказано, що в результаті проведеного медикаментозного лікування і комплексу соціально-реабілітаційних заходів, психічний стан хворого покращився, що визначається відсутністю афективних розладів, агресивних і аутоагрессивних тенденцій. Виявляє виражене інтелектуально-мнестическе зниження. Адекватної оцінки свого стану, тяжкості скоєного і способу життя у минулому немає. Враховуючи деликветні форми поведінки на тлі зловживання психоактивними речовинами, виражену соціальну адаптацію, з метою завершення комплексної індивідуальної програми реабілітації потребує припинення примусових заходів медичного характеру. Отже комісією із трьох лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_5 потребує припинення примусових заходів медичного характеру
Керуючись ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.94,95 Кримінального кодексу України, ст.ст.372,503, 512-514 КПК України, суд,-
Письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради стосовно ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру в умовах відділення зі звичайним наглядом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1