У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1884/20

№ 1-кс/183/525/20

02 квітня 2020 рокуСлідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , судимого:

- 29.09.1998 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 КК України) до 2 років позбавлення волі з посиленим режимом,

- 31.08.2001 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 КК України) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 31.08.2001 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.141 КК України до 2 років 6 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 18.02.2005 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробовуваним терміном на 2 роки,

- 21.06.2007 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 21.12.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

- 29.07.2019 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробовуваним терміном 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

та за участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 20 лютого 2020 року приблизно о 09 год. 00 хв. він знаходився неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на землі побачив 1 медичний шприц об`ємом 2 мл. який був заповнений рідиною світло-коричневого кольору до відмітки 2 мл. Після цього ОСОБА_4 по запаху зрозумів, що у вказаному шприці знаходиться наркотичний засіб «опій». В цей час у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 лютого 2020 року приблизно о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись неподалік будинку №6, за адресою: вул. Молодіжна, смт. Меліоративне, Новомосковський район, Дніпропетровської область, усвідомлюючи свої дії, підібрав з землі вказаний медични1 шприц в якому знаходився наркотичний засіб, тим самим незаконно придбавши його, поклав в свою праву кишеню куртки та став незаконно зберігати при собі з метою особистого вживання без мети збуту.

20 лютого 2020 року о 09 год. 16 хв. до чергової частини Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від особи, яка не назвалася, про те, що невідомий чоловік, знаходячись по вул. Молодіжна, смт. Меліоративне, Новомосковський район, Дніпропетровської область, поблизу будинку №6 та тримає в руках шприц з рідиною схожою на наркотичний засіб.

20 лютого 2020 р. слідчим ОСОБА_4 був затриманий та надав для огляду слідчому із своєї правої кишені 1 медичний шприц, об`ємом 2 мл., який був заповнений до відмітки 2 мл. з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений опій ацетильований в перерахунку на суху речовину масою 0,0195 який останній незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту, який в подальшому слідчим був вилучений.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому, ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, не згоден із клопотанням про застосування тримання під вартою, проживає сім`єю з жінкою, заробляє на життя підробітками, просить застосувати домашній арешт. Всі обов`язки підозрюваного буде виконувати.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

23 березня 2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Судом встановлено, що слідчим не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_4 , тому суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив злочин в період випробувального терміну за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 р., та до Новомосковського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 , яке не розглянуто, а тому матиме реальну можливість продовжити злочинну діяльність, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інше кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд враховує показання, ОСОБА_4 щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про те, що він буде своєчасно з`являтися до слідчого, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми та необґрунтованими. Посилання на ризики вказані в законі повинні бути доведеними беззаперечними доказами, необхідними для застосування такого запобіжного заходу. Крім того, слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого менш тяжкого запобіжного заходу.

При цьому суд вважає, що застосування запобіжного заходу не є призначенням покарання за злочин, винуватість у якому ОСОБА_4 , не встановлена. Крім того слідчим не доведено жодного факту, який би беззаперечно свідчив про невиконання, під час досудового розслідування своїх процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 .

Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою. Але враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає його обґрунтованим та достатнім для застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово, строком два місяці.

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу передати на виконання до Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1