Справа № 645/8199/19
Провадження № 1-кс/645/79/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню № 0003061 від 20.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

10 січня 2020 року до слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова звернулася прокурор Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно (згідно наведеного у клопотанні переліку), тимчасово вилученого під час обшуку 26.12.2019 року в приміщенні за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1В.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого відділу Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 від 20.12.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Так, 20.12.2019 року до чергової частини Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали, про те, що невстановлені особи на території Немишлянського району м. Харкова, зокрема і за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно займаються гральним бізнесом.

26.12.2019 року слідчим суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 винесено ухвалу про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

На підставі ст. 236 КПК України в період часу з 08:00 годин по 10:20 годин 29.12.2019 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелічене у клопотанні, яке постановою слідчого від 30.12.2019 року визнано речовими доказами.

09.01.2020 року було отримано ухвалу слідчого судді від 03.01.2020 року про усунення недоліків клопотання, а саме недотримання вимог ст. 171 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, просила суд про його задоволення.

Власника майна, як повідомила в судовому засіданні прокурор, на час розгляду клопотання не встановлено.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0003061 від 20.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
З протоколу обшуку від 29.12.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучене майно, яке в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003061 від 20.12.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення кримінального провадження № 0003061 від 20.12.2019 року, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, Розпорядженням Кабінету міністрів України від 20.12.2019 №1325-р скасовано наказ Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів від 12 грудня 2002 р. № 128/1037 в частині діяльності розповсюджувачів лотерей та визначення поняття «електронна система».

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним тимчасове обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Місцем зберігання арештованого майна слідчий суддя визначає Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 29 грудня 2019 року під час обшуку за адресою: м. Харків, проспект Москвський, 190/1В, а саме: 1) 14 (чотирнадцять) моніторів «Lenovo»: серійні номера № V1B0647, № VLCR582, № VL08280, № VRWPR60, № VLLWZ59, № V1T3486, № V120828, № V119499, № V1B0515, № V120751, № VL007351, № VLLFT71, № VRWNZ94, № CNT61203ZR; 2) 14 (чотирнадцять) комп`ютерних мишок ТМ «Medion» серійні номера: № MA1054617c171881, № MA105UN16825312, № MA105UN16812898, № MA105UG17C18244, № MA105UG18502729, № MA105UG17916236, № МА105UN16301320, № MA105UG17B00773, № MA108UN18300763, № MA105UB17204677, № MA105UN15B16776, № MA105UB16326422, ТМ «Fujitsu» серійні номера № HS413HA26XH, № LZ240A30AXU; 3) 14 (чотирнадцять) системних блоків ТМ «OPTIPLEX» серійні номера № CPW8B3J, № 15LW24J, № 15W2C3J, № 8TN273J, № G5W2C3J, № 83LW24J, № 44W2C3J, № 31LW24J, № 9728C3J, № 72LW24J, № 8X5V04J, № F2LW24J, № J2LW24J, № 9ZGV93J; 4) 8 (вісім) пультів для гри; 5) прилад спектр 5М; 6) клавіатура «Logitech» серійний номер MG437A1.

Місцем зберігання вказаного майна визначити Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.01.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1