Провадження № 1-кс/761/300/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників володільця майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного 12 червня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019 на грошові кошти на загальну суму 2 040 000 гривень, ноутбук НР чорного кольору SN#CND7432V4D, ноутбук НР EP ENVY model 13-ag0012ur чорного кольору SN#8CG8391DJQ,які належать ОСОБА_6 .
Відповідно до змісту клопотання, вказаний арешт накладено необґрунтовано, та без належних правових підстав.
В судовому засіданні представники володільця майна - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слід дійти до такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 від 25.03.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Далі, як встановлено в суді, 12 червня 2019 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000251 від 25.03.2019, окрім іншого на грошові кошти на загальну суму 2 040 000 гривень, ноутбук НР чорного кольору SN#CND7432V4D, ноутбук НР EP ENVY model 13-ag0012ur чорного кольору SN#8CG8391DJQ (вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 ), з метою збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 КПК України чітко передбачає коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений, або третя особа. При цьому вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт на майно накладається будь-якої фізичної або юридичної особи.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
В той же час, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт якого ОСОБА_6 просить скасувати, з урахуванням поточного стану досудового розслідування може бути використане як доказ саме у цьому кримінальному провадженні.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Водночас, слідчим в судовому засіданні не надано переконливих даних на підтвердження того, що майно, яке належить ОСОБА_6 , відповідним чином може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на те, що в судовому засіданні також не встановлено жодних обставин що майно, яке є предметом клопотання, підлягає конфіскації у ОСОБА_6 , при цьому не отримано в суді відомостей щодо кримінального переслідування як останнього, так і будь-якої іншої фізичної/юридичної особи в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019, незважаючи на те, що саме кримінальне провадження розслідується майже рік.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Що ж стосується матеріалів, наданих слідчим в судовому засіданні, зокрема тих, що стосуються результатів перевірки ТОВ «ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ» (директор - ОСОБА_6 ), тобто підприємства, яким, на думку органа досудового розслідування, не задекларовано та не сплачено податки в особливо великих розмірах, то як встановлено в судовому засіданні, результати такої перевірки є неузгодженими.
У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019 процесуальні заходи його забезпечення щодо ОСОБА_6 на поточний момент є необґрунтованими, а відтак такий арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, а саме грошових коштів на загальну суму 2 040 000 гривень, ноутбуку НР чорного кольору SN#CND7432V4D, ноутбуку НР EP ENVY model 13-ag0012ur чорного кольору SN#8CG8391DJQ задовольнити.

В рамках кримінального провадження №0000251 від 25.03.2019 скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року, на грошові кошти на загальну суму 2 040 000 гривень, ноутбук НР чорного кольору SN#CND7432V4D, ноутбук НР EP ENVY model 13-ag0012ur чорного кольору SN#8CG8391DJQ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1