ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1339/20 Справа № 215/1558/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 02.05.2020 р..
Вказана ухвала обгрунтована тим, що обставини, на які посилався суд при обранні та продовженні дії обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, враховуючи положення ст. 178 КПК України, суд вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , обвинувачується у тому, що маючи не погашену судимість, повторно вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що порушує його права.
Зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, не відповідають дійсності.
Вважає, що суд при винесенні ухвали надав перевагу виключно обґрунтуванням прокурора, а мотиви сторони захисту залишив поза увагою.
Звертає увагу на те, що надав довідку, в якій було зазначено, що при існуючих хворобах, які має обвинувачений ОСОБА_7 , перебування його під вартою є недоцільним та унеможливлює його переховування від слідства та суду, оскільки він потребує медичного лікування.
Доводи сторони обвинувачення про те, що він може скоїти ще злочини, є надуманими, та вважає це тиском на нього.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суворість покарання може переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, впливати на свідків та представника потерпілого, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Колегія суддів також вважає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, тобто належних висновків для себе не зробив, знову обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, офіційно не працює, тому може продовжити скоєння кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.
Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого стосовно його хвороби, оскільки будь-які відомості щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції ОСОБА_7 в Державній установі «Криворізька УВП (№3)» в матеріалах контрольного провадження відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4