Справа № 466/1662/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0003933 від 21.11.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 20.11.2019, приблизно о 20:00 год., перебуваючи в приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, кулаком правої руки наніс ОСОБА_4 удари в голову в ліву ділянку чола та кулаком лівої руки в праву вилицю та ліву вилицю, а також удар кулаком правої руки в праву сторону плеча, чим спричинив потерпілій, згідно висновку судово-медичного експерта №1247 від 25.11.2019, тілесні ушкодження у вигляді синців на передпліччі лівої руки, лівої сторони чола, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування укладена угода про примирення від 26.02.2020 року, між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України в межах санкції за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_5 беззастережно та в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 125 КК України, та наведені обставини вчинення цього правопорушення і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 26.02.2020 року.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 125 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого ОСОБА_5 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

У відповідності до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

З врахуванням вищевикладеного, підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 26 лютого 2020 року в м. Львові між потерпілою ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003933 від 21.11.2019 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1