ЄУН193/1707/19
Провадження №1-кп/193/39/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
12 лютого 2020 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового зсідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка, матеріали кримінального провадження №0000490 від 16 грудня 2019 року, з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 26 грудня 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Василівка Перещепенського району Дніпропетровської області, українець, громадянин Казахстану, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, не депутат, який проживає: за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2019 року о 19:00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 та переслідуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись у відсутності потерпілого та впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів з поверхні дерев`яної тумби взяв мобільний телефон DOOGEE, модель: Х5 МАХ, білого кольору, загальна вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 4131/19 від 16.12.2019 року складає 1715,60 гривень та поклав до лівої кишені своєї курточки.
Довівши свої злочинні дії до завершення ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь. В результаті злочинних дій потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 4131/19 від 16.12.2019 року спричинено матеріального збитку на загальну суму 1715,60 грн..
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
26 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, майнова шкода у кримінальному провадженні відшкодована, потерпілий ОСОБА_4 не має до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру, підозрюваний повністю та беззастережно визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, у виді 80 годин громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоди, та підтвердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав пояснення по суті справи, угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим підтримав у повному обсязі, просилв суд її затвердити.

Прокурор щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим не заперечує.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно з положеннями ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами судом враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, скарг від жителів села, сусідів на ОСОБА_5 до сільської ради не надходило.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за вчинення якого йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді 80 годин громадських робіт.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 грудня 2019 року у кримінальному провадженні №0000490 від 16 грудня 2019 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази мобільний телефон DOOGEE, модель: Х5 МАХ, білого кольору, переданий 16.12.2019 року під розписку потерпілому ОСОБА_4 - залишити у останнього.

Матеріали кримінального провадження №0000490 від 16 грудня 2019 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №193/1707/19, провадження № 1-кп/193/39/20.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1