Справа № 386/175/20
Провадження № 1-кс/386/30/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2020 року смт. Голованівськ

Слідчий суддя

Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , на постанову начальника СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , винесену 21.12.2019 року про закриття кримінального провадження, дані про які внесені в до ЄРДР за №0000607 від 17.12.2018 року

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , на постанову начальника СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , винесену 21.12.2019 року про закриття кримінального провадження, дані про які внесені в до ЄРДР за №0000607 від 17.12.2018 року

В обгрунтування скарги представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що 17.12.2018 року ОСОБА_3 звернулась до Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області із повідомленням про те, що 02.11.2018 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні належного заявниці будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрала та обернула на свою користь гроші в сумі 19000,00 (дев`ятнадцять тисяч 00 коп.) грн., чим заподіяла їй матеріальну шкоду на зазначену суму.

Вказане повідомлення зареєстровано в ЖЄО Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області за № 3608 від 17.12.2018 року та внесено в ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і кримінальному провадженню присвоєно № 0000607.

21.12.2019 року заступником начальника - начальником СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, підполковником поліції ОСОБА_5 (далі - слідчий), було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Вказану постанову ОСОБА_3 отримала особисто 26.02.2020 року, про що свідчить супровідний лист № 1371/130-2020 до неї.

Дану постанова є передчасною та незаконною з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, слідчий у її мотивувальній частині вказує, що беручи до уваги, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні № 0000607 від 17.12.2018 року минув, це є підставою для прийняття рішення у формі кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Слідчим не правильно було кваліфіковано кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України. Заявниця повідомила про таємне викрадення у неї грошових коштів у сумі 19000,00 (дев`ятнадцять тисяч, 00 коп.) грн.

Тому, в даному випадку діяння повинно бути кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена в особливо великих розмірах (в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян). За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України передбачена відповідальність вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці 2 ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу. В даному випадку клопотання про продовження строків досудового розслідування не заявлялось.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вказано у оскаржуваній постанові, в ході проведення досудового розслідування встановити докази, які б підтверджували факт крадіжки коштів у сумі 19000,00 (дев`ятнадцять тисяч, 00 коп.) грн. у ОСОБА_3 , не виявилося можливим. Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру повідомлено не було. При цьому, які конкретні дії проведені слідчим для встановлення об`єктивних даних у справі, у постанові не зазначено.

Вважаємо, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не вчинені усі належні дії для проведення всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчим у вказаному кримінальному провадженні не допитану особу, на яку вказала потерпіла, ОСОБА_6 на предмет причетності її до вчинення крадіжки, не встановлено та не допитано можливих свідків події щодо відомих їм обставин, не проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на виявлення кримінального правопорушення та здобуття доказів у кримінальному провадженні.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У даному випадку строки давності, визначені ст. 49 КК України, не минули; особу, яка вчинила злочин, органом досудового розслідування не встановлено, хоча потерпіла прямо вказала на підозрювану нею особу; принцип невідворотності покарання не реалізовано; завдання кримінального провадження, визначені ст. 2 КПК України не виконано; права потерпілого від злочину не захищено. Однак, незважаючи на зазначене, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, на думку заявниці, лише з формальних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Просила постанову заступника начальника - начальника слідчого відділу Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, підполковника поліції ОСОБА_5 , від 21.12.2019 року про закриття кримінального провадженням 0000607 від 17.12.2018 року-скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити з викладених в скарзі підстав.

Начальник СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд скарги без його участі.

Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим СВ Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області здійснювалось кримінальне провадження № 0000607 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2018 року на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

21.12.2019 року начальником СВ Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , як слідчим закрито кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання у межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оскаржувану постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. При цьому повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих доводів скаржника повідомленим ним у заяві або під час допиту.

Слідчий в оскаржуваній постанові не надав правовий аналіз всім наведеним скаржником обставинам, не зробив відповідних висновків по здобутим доказам. Не вчинив всіх слідчих дій на встановлення обставин події, перевірку об`єктивної сторони. Тільки після ґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, по означеному кримінальному правопорушенні.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому положеннями ст.92КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

З оскаржуваної постанови вбачається,що слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування у кримінальному провадженню, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження, в тому числі не провів допиту ОСОБА_6 на яку вказувала ОСОБА_3 , як на особу, що вчинила дану крадіжку, тобто злочин. Враховуючи викладене вважаю,що оскаржувана постанова щодо вказаних обставин жодного обґрунтування та аналізу не містить. Тільки післяґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин,можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину,по означеному кримінальному правопорушенні за ч.1ст.185 КК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заявник має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Отже скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За вказаних вище обставин рішення про закриття кримінального провадження є незаконним та не обгрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова начальника слідчого СВ Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, як слідчого у даному кримінальному провадженні, про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню, для продовження досудового розслідування.

Строк звернення із скаргою до слідчого судді не пропущено.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , - задовольнити.

Скасувати постанову начальника СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , винесену 21.12.2019 року про закриття кримінального провадження, дані про які внесені до ЄРДР за №0000607 від 17.12.2018 року.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08 год. 00 хв. 11.03.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1