Справа № 569/5873/20
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника -адвоката ОСОБА_5 про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернулась в суд із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні СУ ГУ НП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №00000085 від 12.04.2020 року відносно ОСОБА_4 підозрюваногоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
13 квітня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого суді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2020 року за результатами розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів.
Вважає, що станом на 16.04.2020 існують обставини, які дають суду можливість змінити раніше обраний запобіжний захід.
Задля підтвердження бажання до співпраці із органами досудового розслідування 15.04.2020 захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 встановлено особу, яка перебувала в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_4 . Копії пояснень та дані про свідка були передані для органів досудового розслідування.
15.04.2020 потерпілому ОСОБА_6 , сину ОСОБА_7 (жінки, які загинула внаслідок травм, які отримала під час ДТП, за участі підозрюваного ОСОБА_4 ), було відшкодовано матеріальні та моральні збитки. ОСОБА_6 власноручно написав розписку про відсутність з його сторони претензій до ОСОБА_4 .
Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні втрачає свою актуальність з огляду на обставини примирення з потерпілим та надання слідчому інформації щодо особи, яка перебувала з ним в автомобілі.
Факт примирення із потерпілим лише підтверджує те, що сторона обвинувачення формально підійшла до викладення даного ризику у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 13.04.2020.
Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду втрачає свою значимість з огляду на: примирення із потерпілим; співпрацю із органами досудового розслідування та бажання якнайшвидшого завершення розслідування; міцні соціальні зв`язки із сім`єю, до якої ОСОБА_4 бажає повернутися і в якій його чекає дружина, малолітні діти та мати-пенсіонерка.
Окрім того ОСОБА_4 працює на посаді директора у приватному підприємстві «Північ-Енерго» і відрив його від роботи завдає матеріальної шкоди підприємству.
За таких обставин, станом на 16.04.2020 відсутні ризики, передбачені у ст. 177 КПК України задля обрання до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; відсутня необхідність обмеження права ОСОБА_4 на свободу пересування, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження; вважають за можливе застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання; ОСОБА_4 гарантує належну процесуальну поведінку та виконання всіх обов`язків, які будуть на нього покладені слідчим суддею у разі заміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник клопотання підтримали, просили суд врахувати обставини, наведені у ньому та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину завданого ДТП, що спричинило тяжкі наслідки. Наполягають на тому, що забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі слідчого судді, можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що підозрюваний в повній мірі відшкодував завдану моральну та матеріальну шкоду, жодних претензій до нього не має. Також вказав на те, що не заперечує щодо зміни міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , з утримання під вартою на більш мякий запобіжний захід та жодного впливу на нього з боку підозрюваного не було.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали і доводи клопотання в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В провадженні СУ ГУ НП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №00000085 від 12.04.2020 року відносно ОСОБА_4 підозрюваногоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
13 квітня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого суді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2020 року за результатами розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду в інтересах підозрюваного у відповідності до вимог ст. 201 КПК України, оскільки появились нові обставини, які не були враховані під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При розгляду даного клопотання слідчим суддею враховано доводи підозрюваного та його захисника про відсутність судимостей у ОСОБА_8 , наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя та також повністю відшкодування завданої шкоду потерпілому.
Потерпілий у судовому засіданні також просив змінити міру запобіжного заходу підозрюваному з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він претенезій до останнього немає.
Підозрюваний тісно співпрацює з органом досудового слідства, повністю визнає свою вину.
Таким чином, суд вважає, що наявні нові обставини, які не були відомі під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Як пояснила в судовому засіданні прокурор, на даний момент по кримінальному провадженню допитані потерпілий та свідки і проводяться ряд відповідних експертиз. Жодних доказів того, що підозрюваний або інші особи незаконно впливали на потерпілого чи свідків в органу досудового розслідування немає. Що стосується переховування від органу досудового розслідування та суду, то як встановлено в ході судового розгляду, підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та малолітніми дітьми.
Також суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до необережених злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
Врахувавши дані обставини у їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.
Крім того, суд враховує думку потерпілого, який не заперечував щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 та змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період доби з 22.00 год. по 06.00 год., з покладенням відповідних обов"язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,181, 193-194, 201,205, 309, 376,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовільнити.

Змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв.

Заборонити ОСОБА_4 покидати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв.

Звільнити ОСОБА_4 з під-варти негайно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до СУ ГУНП у Рівненській області.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу від 14.04.2020 вважати такою, що втратила силу.

Термін дії обов`язків, покладених судом визначити до 11.06.2020.

Встановити строк дії ухвали до 11.06.2020.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_4 негайно доставляється до місця проживання.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1