Справа № 466/9680/19
В И Р О К
іменем України
10 грудня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
сторони судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

Кримінальне провадження 1-кп/466/622/19

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003854 від 13.11.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимого, учасника АТО, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,-
встановив:

22.11.2019 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0003854 від 13.11.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.
22.11.2019 року разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між підозрюваним та потерпілою в кримінальному провадженні від 19.11.2019 року.
Органом досудового слідства, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 12.11.2019, приблизно о 18 год. 20 хв.. перебуваючи по вул. Шевченка, 362 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з коридорного приміщення вищевказаного будинку, таємно викрав дитячий візок марки «Atlantic» фіолетового кольору, вартістю 3000 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_5 , однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті гр. ОСОБА_6
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов не заявлено.
В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала обвинувальний акт та просила затвердити угоду оскільки вона укладена відповідно до положень КПК України з урахуванням вимог КК України.
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив, що угода про примирення між ним та потерпілою у кримінальному провадженні укладена добровільно, наслідки розуміє, просив затвердити угоду.
В підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду, яка укладена добровільно, наслідки розуміє.
За умовами угоди сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_4 та призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п?ятдесят ) гривень.
Суд, проаналізувавши обвинувальний акт, угоду про примирення між підозрюваним та потерпілою, вислухавши пояснення підозрюваного, думку учасників процесу, вивчив інші матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з наданих матеріалів, дії підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального правопорушення середньої тяжкості. Підозрюваний свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 15 - ч.1 ст. 185 КК України визнає. Встановлено, що укладення угоди між підозрюваним та потерпілою про примирення є добровільним, сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди.
Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.
Зміст угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою від 19.11.2019 року відповідає змісту ст. 471 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, судом також з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено. Витрати по справі відсутні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою у кримінальному провадженні, а також призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України,
ухвалив:

Затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003854 від 13.11.2019 року, укладену 19.11.2019 року між підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п?ятдесят ) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов?язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це органу пробації за місцем проживання шляхом представлення документа про сплату штрафу.
У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює не сплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт або позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -

http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1