КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна (третя особа) ОСОБА_5 та представника третьої особи - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0006084 від 22.06.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на майноу кримінальному провадженні №0006084 від 22.06.2015 року за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.361, ч.2 ст.361-1, ч.ч.1,2 ст.209 КК України, , а саме: автомобіль марки «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Згідно ухвали, слідчий суддя погодився з доводами клопотання слідчого про те, що вищезазначене майно отримано кримінально-протиправним шляхом, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна дійшов висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування.

В апеляційній скарзі власник майна (третя особа) ОСОБА_5 та представник третьої особи - адвокат ОСОБА_6 просять поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту не були, ухвалу слідчого судді отримали 11.12.2019 року. Крім цього апелянти в апеляції зазначають, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просять постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

По суті апеляції зазначають, що в клопотанні органу досудового розслідування відсутня аргументація накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації. В ухвалі слідчого судді невмотивовано яким чином майно співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується. При цьому вказують, що автомобіль був придбаний ОСОБА_5 та її чоловіком за спільні грошові кошти, які вони заощадили. Жодних судових рішень щодо визнання договору купівлі - продажу автомобіля «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 укладеного між власницею та попереднім власником ще у 2015 році, недійсним, винесено не було. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, що майно можна віднести до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тому вони не можуть вважатись і речовими доказами.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте причину неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання апелянтів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його, з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, ні власник майна, ні її представники присутніми не були, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації отримали лише 11 грудня 2019 року.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання ; відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення. Завданням же арешту такого майна є запобігання можливості його втрати.

Як вбачається з поданого клопотання органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження підозра в якому за ч.1 ст.255, ч.2 ст.361, ч.2 ст.361-1, ч.ч.1,2 ст.209 КК України повідомлена ОСОБА_8 .

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, санкцією якою передбачена конфіскація майна, як вид покарання, оскільки підозрюваним було набуто певні матеріальні цінності, в час коли вчинялись кримінальні правопорушення, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно. При цьому прокурор у клопотанні належним чином обґрунтував необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 , так як органом досудового розслідування було достатньо зібрано доказів, що привласнені кошти були перетворені.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на майно. З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, тому доводи апелянтів щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про те, що вказане майно було набуте кримінально-протиправним шляхом, колегія суддів вважає безпідставними.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на те, що арешт було накладено безпідставно на автомобіль, який ОСОБА_5 та її чоловік придбали за особисті заощадження, колегією суддів не може прийматися до уваги, так як не виключається що даний автомобіль був придбаний за кошти підозрюваного під час вчинення злочинів та використовувався підозрюваним ОСОБА_8 .

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційна скарга власника майна (третя особа) ОСОБА_5 та представника третьої особи - адвоката ОСОБА_6 , .- без задоволення.

Керуючись ст.ст. 96-2, 117, 131, 132, 170- 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна (третя особа) ОСОБА_5 та представнику третьої особи - адвокату ОСОБА_6 , строк апеляційного оскарження на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0006084.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_12 погоджено прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0006084 від 22.06.2015 року за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.361, ч.2 ст.361-1, ч.ч.1,2 ст.209 КК України, та за фактами вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.383, ч.1 ст.343 КК України, а саме: автомобіль марки «Lexus LS 460» д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна (третя особа) ОСОБА_5 , та представника третьої особи - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3