ВИРОК
іменем України

Справа № 569/20519/19

27 лютого 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0005946 від 30 вересня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хролин Шепетівського р-ну., Хмельницької обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого (востаннє за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2014 за ч.1 ст.187 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, 07.06.2019 звільнений з місця позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим (востаннє за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2014 за ч.1 ст.187 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, 07.06.2019 звільнений з місця позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання), маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив нові умисні злочини.
Так, 29 вересня 2019 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку АДРЕСА_2 , порушуючи положення ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла, умисно, незаконно та протиправно, без згоди власника ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу через незамкнені на той момент вхідні двері проник до вказаного будинку, з метою зустрічі та вирішення відносин із своєю знайомою ОСОБА_7 , яка також проживала у вказаному будинку з дозволу власника та доглядала за ним, чим порушив конституційне право ОСОБА_6 на недоторканість житла.
Крім того, 29 вересня 2019 року, приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння всередині будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше трьох ударів руками в область обличчя та передпліччя, у результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забоїв-осаднень м`яких тканин обличчя, лівого передпліччя, гематоми повік та травматичний кон`юктивіт лівого ока, які кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованих кримінальних правопорушення визнав повністю і підтвердив, що при обставинах вказаних у вироку, 29 вересня 2019 року близько 16 год. 00 хв., знаючи, що будинок за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 та дозволу на перебування у вказаному будинку власник йому не надавав, зайшов через другий поверх будинку, оскільки там проживала його знайома ОСОБА_7 , через деякий час ліг спати в одній з кімнат на першому поверсі. Пізніше ОСОБА_6 розбудив, штурхаючи металевим костилем, просив залишити будинок, під час розмови почав ображати. Під час конфлікту вдарив рукою ОСОБА_6 не більше трьох разів в лівий бік обличчя. Після чого зачинився в одній з кімнат, через деякий час прибули працівники поліції.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , вказаний будинок належить йому на праві власності. Станом на 29 вересня 2019 року за вказаною адресою проживала ОСОБА_7 , яка доглядала і варила їсти. З ОСОБА_4 познайомився 07 червня 2019 року, коли він приходив в гості до ОСОБА_7 .. Гостював ОСОБА_4 близько трьох днів, однак через його поведінку, попросив залишити будинок і більше не приходити. 29 вересня 2019 року близько 16 год. 00 хв. прийшов в будинок з вулиці, відчув у будинку «козлом» пахне, прийшов з собачкою, вона знайшла ОСОБА_4 , який спав в одній з кімнат. Попросив ОСОБА_4 залишити будинок і забрати речі. В ході розмови, виник конфлікт і ОСОБА_4 вдарив в обличчя близько трьох разів. Поки пішов до сусідів, щоб викликати поліцію ОСОБА_4 зачинився в більярдній кінматі.
Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши правильне розуміння ними змісту обставин справи, а також те, що сумнівів у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України доведеною повністю.
Органом досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла (порушення недоторканості житла) та за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини i мотиви злочину ніким iз учасників судового розгляду, в тому числі i самою обвинуваченим ОСОБА_4 не оспорюються.
При призначенні покарання суд враховує, особу винного ОСОБА_4 який раніше судимий, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, тяжкість кримінальних правопорушень, які є злочинами невеликої тяжкості, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілого. Щире каяття, а також добровільне відшкодування завданого збитку відносить до обставин, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою органами пробації, а тому на підставі ст.75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої та попередженню нових злочинів.
Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;
- за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя