Справа № 462/826/20
провадження 1-кс/462/301/20
У Х В А Л А

25 березня 2020 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.11.2019 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 06.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0003359 від 30.10.2019 року, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Скаржник у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд скарги у його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, проте її неявка не є перешкодою для розгляду скарги, крім того нею було надано слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0003359 від 30.10.2019 року.

Вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.10.2019 року слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003359 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України по факту того, що до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 з проханням вжити заходів до візуально знайомого, який 29.10.2019 року близько 13.00 год., перебуваючи по вул.Курмановича у м.Львові наніс йому тілесні ушкодження.

Під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_4 були проведені наступні слідчі (розшукові) дії.

Так, у якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , з показань якого вбачається, що тілесні ушкодження в ОСОБА_3 утворилися в результаті того, що ОСОБА_5 схопив за шию останнього та почав душити його.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1095 від 01.11.2019 року, встановлено: У ОСОБА_6 при обстеженні в ТП №1 м.Львова 29.10.2019 року, було встановлено діагноз: «Здавлення м`ягких тканин шиї». На час проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз, який встановлений в ТП №1 м.Львова, не підтверджений об`єктивними судово-медичними даними, тому при встановлені ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятим, згідно п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Статтею 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого має бути вмотивована.

Слідчий ОСОБА_4 мотивувала постанову про закриття кримінального провадження тим, що оскільки діагноз встановлений в ТП №1 м.Львова не підтверджений об`єктивними судово-медичими даними, а тому при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятим, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу злочину.

Разом з тим, поза увагою слідчого залишилось те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України характеризується: 1) дією або бездіяльністю, спрямованими на заподіяння легкого тілесного ушкодження; 2) наслідками у виді спричинення легкого тілесного ушкодження; 3) причиним зв`язком між вказаними діями.

Таким чином, висновок слідчого про те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повинна обов`язково характеризуватися такими активними діями, як завдання ударів потерпілому спростовується законодавчим визначенням суті норми вказаного закону, а відтак зазначений висновок слідчого є неспроможний, що робить оскаржувану постанову невмотивованою.

Також, слідчим при винесені оскаржуваної постанови не було враховано та не було надано належну правову оцінку тому, що відповідальність за ст. 125 КК України настає не тільки тоді коли умисел винного був направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень, а і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

В оскаржуваній постанові слідчого зазначено, що під час допиту в якості свідка ОСОБА_3 , вказує, що ОСОБА_7 схопив потерпілого за шию, та душив його, але слідчий не оцінила та не зробила ніякого заключення, чи такі дії ОСОБА_5 могли спричинити здавлення м`яких тканин шиї, яке було констатовано в ОСОБА_3 , а також, чи наявний причинний зв`язок між вказаними діями.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що слідчий зобов`язаний зібрати, процесуально зафіксувати, перевірити і оцінити докази, обґрунтувати ними наявність обставин, перехованих у ст. 91 КПК України, при цьому з метою збирання доказів слідчий має право дати відповідне доручення відповідним оперативним підрозділам.

У матеріалах кримінального провадження міститься письмове доручення про проведення слідчих (розшукових) дій слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП ОСОБА_4 , а саме працівникам ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області було доручено встановити свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення, встановити наявність камер відеоспостереження за місцем вчинення правопорушення, допитати ОСОБА_8 в якості свідка, доставити до СВ Залізничного ВП ОСОБА_5 для проведення допиту та провести інші слідчі (розшукові) дії та оперативні заходи спрямовані на повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження, встановлення винних осіб, підтвердження чи спростування факту неправомірних дій.

Проте вищевказане доручення слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 залишилось не виконане.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не були зібрані всі докази, які мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні № 0003359 від 30.10.2019 року та не надано належної оцінки доказам, які вже знаходяться у матеріалах справи, зокрема щодо можливої наявності в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст.126 КК України.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_4 від 06.11.2019 року підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно та без проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.11.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003359 від 30.10.2019 року.

Матеріали кримінального провадження № 0003359 від 30.10.2019 року. направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.