В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2019 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001122 від 23 вересня 2019 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22 вересня 2019 року працівники Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та слідчий слідчого відділення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відповідно до доручення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 118 від 21 вересня 2019 року «Про забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів на території Ужгородського району 22 вересня 2019 року», затвердженого начальником Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , 22 вересня 2019 року заступили для забезпечення публічної безпеки й порядку під час проведення публічного заходу «Обласне свято Словацького народного мистецтва», що проводився 22 вересня 2019 року з 13 години 00 хвилин по 24 годину 00 хвилин за адресою: селище міського типу Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області.
Близько 22 години 00 хвилин того ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік кафе «Леанка», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, селище міського типу Середнє, вулиця Пінська, будинок 1, виконуючи завдання, передбачене п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», а саме забезпечення публічної безпеки і порядку, виявили пошкоджений транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21015» під державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який з`їхав в кювет.
Під час з`ясування обставин можливого вчинення дорожньо-транспортної пригоди у зазначеному вище місці відбулось скупчення осіб ромської національності в кількості близько 15 осіб, в ході якого розпочалася словесна суперечка між вказаними особами та працівниками поліції.
Так, у ході суперечки 22 вересня 2019 року о 22 години 10 хвилин неподалік кафе «Леанка», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, селище міського типу Середнє, вулиця Пінська, будинок 1, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, реалізуючи раптово виниклий намір на заподіяння тілесних ушкоджень, завдав удар лівою рукою в область лівої вушної раковини ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останнім з метою відбиття нападу на поліцейського негайно застосовано до ОСОБА_4 засоби, споряджені речовинами сльозогінної дії, відповідно до пп. а п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до висновку експерту № 317 від 27 вересня 2019 року на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_6 яких-небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено. Згідно з довідкою Ужгородської районної лікарні в нього виявлено забій м`яких тканин лівої вушної раковини. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини. За давністю виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 22 вересня 2019 року й не суперечать обставинам справи. Малоймовірне виникнення описаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту.
Вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів та за цією ознакою згідно з п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.
У такий спосіб ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
30 вересня 2019 прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001122 від 23 вересня 2019 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, з однієї сторони, та підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з другої сторони, за обов`язкової участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. При цьому сторони, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійшли висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються про звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та підозрюваного щодо укладення угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Захисник у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Просив звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, з застосуванням ст. 75 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проти затвердження угоди між прокурором та підозрюваним заперечення відсутні.
Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, а саме в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.2 ст. 345 КК України, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
ОСОБА_4 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, правову позицію прокурора, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених беззастережне визнання вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують їх покарання, досудовим розслідуванням не встановлено. Суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 термін іспитового строку один рік та на підставі ст. 76 КК України покласти на таких обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо інших речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2019 між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.2 статті 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий докази по справі: скляну пляшку коричневого кольору з під пива, три відрізки скотчу зі слідами папілярних ліній знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного ОСОБА_1