Справа № 308/3033/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000363 від 19 березня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2020 року о 20 год 30 хв працівниками СРПП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області був зупинений транспортний засіб марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за порушення правил дорожнього руху. В ході перевірки було встановлено невідповідність ідентифікаційного номеру з номером шасі. Номер кузовного позначення викликав сумнів щодо можливості змін його позначення.
Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000363 від 19 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.
20 березня 2020 року під час огляду місця події на території адмінбудівлі Ужгородського РВП Ужгородського ВП а саме в с. Оноківці вул. Головна 55, Ужгородського району, слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив транспортний засіб марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 .
Зі змісту клопотання слідує, що органом досудового розслідування планується арештувати:
-транспортний засіб марки «Опель Аетра» д.н.з. НОМЕР_1 .
Розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України (п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України).
Слідчий зазначає у клопотанні, що вказане клопотання подається не з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України), а задля забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Клопотання слідчого мотивоване тим, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна в судове засідання не з`явився в судове засідання, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання.
Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства - СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000363 від 19 березня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
В рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини кримінального правопорушення за матеріалами правоохоронних органів про те, що 18.03.2020 року о 20 год 30 хв працівниками СРПП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області був зупинений транспортний засіб марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за порушення правил дорожнього руху. В ході перевірки було встановлено невідповідність ідентифікаційного номеру з номером шасі. Номер кузовного позначення викликав сумнів щодо можливості змін його позначення.
З матеріалів клопотання слідує, що 20 березня 2020 року під час огляду місця події на території адмінбудівлі Ужгородського РВП Ужгородського ВП а саме в с. Оноківці вул. Головна 55, Ужгородського району, слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив транспортний засіб марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 .
20.03. 2020 року постановою старшого слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом.
З доданого до матеріалів клопотання рапорту поліцейського Ужгородського РВП ГУНП в з/о від 19.03.2020 року вбачається, що під час перевірки документів у водія вилученого транспортного засобу ОСОБА_4 , у такого був відсутній реєстраційний талон, у зв`язку з чим було здійснено перевірку т.з. по базі даних ІПНП та встановлено, що даний реєстраційний талон був зданий до архіву.
Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно з тих підстав, що таке має значення речових доказів та з метою його збереження для проведення всіх слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
Вивчивши всі матеріали клопотання слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження слідчим надано обґрунтування доцільності накладення арешту на вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно та додано документи на підтвердження права власності на майно.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, втому числі провести необхідні експертизи, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000363 від 19 березня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений в ході проведення ОМП від 20.03.2020 року.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1