ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/181/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції: 641/9405/16-к
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7 , 1983 року народження, громадянин України, уродженець м. Харкова, офіційно не працевлаштований, не одружений, мешканець м. Харкова, в силу ст. 89 КК України судимостей не має, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання покарання.

З ОСОБА_7 стягнуто на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 1320 грн. 60 коп.

Доля речових доказів вирішена згідно ст. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що влітку 2016 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з наявної у нього нарковмісної рослини роду конопля, що росла на території його домоволодіння, незаконно виготовив та помістив в полімерне відро та полімерну банку подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, що, згідно з висновком судово-хімічної експертизи, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 103,34 г. та 55,0831 г. відповідно, загальною масою 158,4831 г., які залишив незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту на полиці вищезазначеного приміщення гаражу.
Крім того, на підлозі в приміщенні вищевказаного гаражу ОСОБА_7 незаконно зберігав без мети збуту два фрагменти від полімерних пляшок з нашаруванням на внутрішній поверхні темно-коричневого кольору, що згідно з висновком судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,51153 г та 0,5242 г, загальною масою 1,0395 г. Вищевказані особливо небезпечні засоби 15.08.2016 під час обшуку виявлені та вилучені працівником поліції.

Не погодившись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що судом не встановлено місце і спосіб вчинення злочину та його вина не доведена. Вважає, що докази у його винуватості є неприпустимими.

Також, апеляційну скаргу на цей вирок подав прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , однак до початку апеляційного розгляду, відповідно до ч.1 ст. 403 КПК України, він відмовився від своєї апеляційної скарги, про що подав відповідну заяву.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, а також доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів,дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно фактичних обставин, що встановлені судом безпосередньо, об`єктивно вбачається, що незгода обвинуваченого з кваліфікацією дій щодо носіння та виготовлення наркотичного засобу та його твердження про те, що ці дії повинні кваліфікуватись за іншими статтями Особливої частини Кримінального кодексу України є помилковою.
Зокрема, колегія суддів не може погодитись з таким твердженням обвинуваченого, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України (межі судового розгляду), суд провадить судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення. Разом з цим, обставини щодо незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту підтверджується низкою досліджених, безпосередньо судом першої інстанції, доказів, яким суд, відповідно до ст. 94 КПК України, - надав процесуальну оцінку. А тому ці висновки суду першої інстанції є вмотивованими та обґрунтованими і з ними колегія суддів погоджується.
Незгода сторони захисту з проведенням обшуку, як процесуальної дії, не спростовує його результатів, які чітко та відповідно до чинного Кримінального процесуального кодексу України, проведені та зафіксовані в протоколі обшуку, де зазначено, що в домоволодінні, де мешкає ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено 58 кущів зеленого кольору за зовнішніми ознаками схожі на коноплю, 2 обрізані пластикові пляшки зі слідами речовини коричневого кольору та шести літрова баклажка зі слідами речовини коричневого кольору, сито та відро білого кольору з синьою кришкою, в якому міститься суха зелена речовина рослинного походження, полімерна банка білого кольору з надписом «Санита» з речовиною зеленого кольору рослинного походження. Крім того, обшук провадився на підставі ухвали слідчого судді, яка стороною захисту не оскаржувалася.
Твердження, що ці докази є неприпустимими взагалі є незрозумілим, оскільки докази у кримінальному провадженні повинні відповідати критеріям належності, достатності та допустимості. Законодавець у чинному КПК України не передбачив критеріїв неприпустимості доказів, а тому такі доводи не є логічними.
Посилання обвинуваченого на те, що показання свідків, допитаних судом, з метою перевірки неналежності та допустимості цих доказів, та доводи, що ці особи є наркоманами і неодноразово засуджувались, мають суто суб`єктивний характер. Суд допитував цих свідків безпосередньо в судовому засіданні, попередив їх про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 384 КК України, а сам допит провадився за участю сторін, в тому числі захисника та обвинуваченого, які не були позбавлені права задавати цим свідкам питання з метою встановлення об`єктивності цих показань, про це свідчить звукозапис цих судових засідань. При цьому, свідки, виходячи з їх пояснень, надавали логічні та однакові за змістом та хронологією пояснення щодо подій, які охоплюються обвинуваченням, а тому їх свідчення є належними та допустимими виходячи з вимог чинного КПК України, а саме вимог ст. 84 (Докази), ст. 85 (Належність доказів), ст. 86 (Допустимість доказу).
Умисел ОСОБА_7 є прямим та доведеним саме сукупністю відомостей, що містяться у доказах, на які суд послався у мотивувальній частині вироку. Твердження обвинуваченого про непричетність до придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу само по собі, без зазначення об`єктивних фактів на їх підтвердження, не спростовує правильність висновків суду щодо наявності умислу у обвинуваченого на вчинення злочину за ч.1 ст. 309 КК України.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з твердженням сторони захи- ситу про неналежність та недопустимість показань свідків, на які суд послався у вироку в обґрунтування доведеності обвинувачення.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які обумовлюють скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.

Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, належність та допустимість яких, обґрунтовано визнана судом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України незаконно виготовив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту. Ці висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони підтверджуються в повному обсязі сукупністю наведених судом у вироку доказів, які ретельно перевірені колегією суддів під час апеляційного розгляду.

При апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст.75, 69, 69-1 КК України.

З огляду на викладене, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для скасування або зміни вироку за доводами апелянта, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4