Номер провадження: 11-кп/813/1654/19
Номер справи місцевого суду: 509/4572/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001263 від 03 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Баштанків Кодимського районну Одеської області, громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою, розлученої, має на утримання малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та на неї покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну міста проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 01 серпня 2019, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою злочинною змовою із ОСОБА_10 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), знаходячись в коридорному приміщенні адміністративної будівлі ТОВ «Виноград Одеса», шляхом вільного доступу, викрали майно, яке належить вказаному підприємству на загальну суму 21 582 гривень.

Після цього ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області ОСОБА_9 просив вирок суду змінити. Виключити з мотивувальної частини оскаржуваного вироку посилання на те, що ОСОБА_7 вчинила злочин за попередньою змовою з ОСОБА_10 .

Прокурор зазначив, що ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, спільно з ОСОБА_10 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Таким чином, суд при ухваленні вироку істотно порушив конституційні права ОСОБА_10 , оскільки фактично визнав її винуватою у вчиненні злочину, без проведення відносно неї процедури судового розгляду у встановленому законом порядку.

Також, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення відносно ОСОБА_7 , оскільки в результаті розгляду даного кримінального провадження фактично визнав також винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і ОСОБА_10 , чим порушив межі судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та представника потерпілої особи ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляці1йної скарги та просили залишити оскаржуваний вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі не оспорює фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, вказані обставини апеляційним судом не переглядаються.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано в порядку ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої, представника потерпілої особи та дослідженням даних, які характеризують особу ОСОБА_7 , визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Порушень під час судового розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що оскаржуваний вирок підлягає зміні в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, згідно з ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_7 була визнана винуватою та засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який вона вчинила за попередньою змовою спільно з ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.

При цьому, у даному кримінальному провадженні питання щодо обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні будь-яких злочинів взагалі не ставилося та судом першої інстанції не розглядалося.

Таким чином, суд при ухваленні вироку істотно порушив конституційні права ОСОБА_11 , оскільки фактично визнав її винуватою у вчиненні злочину, без проведення стосовно неї процедури судового розгляду у встановленому законом порядку.

Частиною ч.1 ст.337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Більш того, істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону виразилось і в тому, що під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , суд вийшов за межі судового розгляду.

Таким чином, своїм рішенням, суд першої інстанції допустив порушення положень ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України, якими передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

В апеляційній скарзі прокурор просив виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою з ОСОБА_10 .

Апеляційний суд визнає таку вимогу обґрунтованою, проте вважає, що вирок необхідно доповнити посиланням на вчинення ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою з іншою особою, оскільки в іншому випадку, виклад фактичних обставин кримінального провадження не буде відповідати кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який ОСОБА_7 була засуджена.

Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до пунктів 1 та 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора та зміни вирок суду з наведених вище підстав.

Зазначена зміна вироку суду першої інстанції жодним чином не погіршує правового становища обвинуваченої ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 370, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 частково задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції на вчинення ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою з ОСОБА_10 , зазначивши, що ОСОБА_7 вчинила злочин за попередньою змовою з іншою особою.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4