ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1842/19 Номер провадження 11-сс/814/837/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ухвала сл.судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участі ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 листопада 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Темиртау, Карагандинської області, Казахстан, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою постановлено рахувати з 17 години 40 хвилин 14 листопада 2019 року. Строк дії ухвали закінчується 12 січня 2020 року. Визначено розмір застави - двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 140 гривень, з роз`ясненням обов`язків в разі її внесення.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Не погодившись з рішенням слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки слідчого судді про необхідність застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою грунтуються на припущеннях, слідчим суддею не було з`ясовано, що ОСОБА_6 має сім`ю та тісні соціальні зв`язки. Зазначає, що доказів того, що ОСОБА_6 ухилявся та переховувся від досудового розслідування по даному кримінальному провадженні не надавались. Таким чином належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігати ризикам вчиняти нові злочини може забезпечити домашній арешт. Вказує, що той факт, що санкція ч.2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, не може переважати над іншими доказами і обставинами по справі, оскільки санкція цієї статті починається від 5 років, а з урахуванням щирого каяття, визнання вини, сприяння слідству, повернення викраденого майна тощо дає можливість при визначенні покарання застосувати ст.ст. 69 та 75 КК України та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, які просили застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0001037 від 07.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 07 листопада 2019 року, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував поблизу буд. №1 по вул. Портовій у м. Горішні Плавні, Полтавської області, де виявив поряд з вище вказаним будинком скутер марки «HONDA» моделі «AF 27» синього кольору, діючи таємно, повторно, заволодів скутером марки «HONDA» моделі «AF 27» синього кольору, вартістю 4000 грн., що належав ОСОБА_10 ..

Після цього, ОСОБА_6 місце скоєння злочину покинув та розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на вищевказану суму.

Зазначеним діям підозрюваного ОСОБА_6 надано правову кваліфікацію за ч.2 ст.289 КК України.

Згідно із матеріалами справи підозрюваний ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Посилаючись на вище наведене, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказавши, що він може переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримуючи клопотання в судовому засіданні, повідомив, що на даний час у провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області знаходиться обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Разом з тим, до останнього застосовувався двічі примусовий привід у зв`язку з його неявкою до суду. Окрім того, ОСОБА_11 є раніше судимою особою за злочини проти власності, після вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, він знову вчинив новий злочин, що вказує на звичку підозрюваного вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя клопотання слідчого задовольнив та застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, прийшов до висновку, що ОСОБА_6 , враховуючи його характеристику, обставини справи, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчим суддею перевірялась можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні. Однак, з урахуванням особи підозрюваного, відсутності у нього законних джерел доходів, позитивних характеристик та соціально-активної позиції, прийшов до висновку, що застосування таких не буде дієвим. Оскільки, згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Останнього разу був засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.03.2015 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.310, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307, ч.2 ст.15, ч.2 ст.307, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі та звільнився 20.09.2018. Між тим, вже 25.04.2019 до Автозаводського районного суду м.Кременчука було скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.249 КК України. Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. А тому прийшов до переконання, що саме такий запобіжний

З даним висновком слідчого судді також погоджується і колегія апеляційного суду, оскільки, на даному етапі досудового розслідування, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний запобігти доведеним ризикам.

Слідчий суддя дійшов висновку, що обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваноого, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи його антиисоціальну поведінку, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочину, дані про особу підозрюваного, вважає, що на даному етапі розслідування, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, доведеним прокурором під час розгляду клопотання щодо ОСОБА_6 ..

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини злочину, дані про особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, дійшов до правильного висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому зазначені в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_6 доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 листопада 2019 року про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .