04.02.2020
Справа № 642/2460/18
Провадження №1кп/642/260/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-технічною освітою, не заміжня, не працюючої, раніше судимої 30.03.2017 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 190 КК України ,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 02.04.2018 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами суду строк дії запобіжного заходу було продовжено декілька разів ще на 60 днів.

Згідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд забов*язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2 місячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд ухвалою продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального
правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,
обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він
підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного
проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При питання про запоібіжни захід, суд враховує, що ОСОБА_8 є судимою, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, не працювала, перебувала у розшуку, обвинувачується у злочинах скоєних під час обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова виносилась ухвала про взяття їїпід варту, даних про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, погіршення стану її здоров`я суду не надано, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, оскільки на даний час розгляд справи ще не закінчений, свідки у справі не допитані, а також ОСОБА_6 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні їй такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що доцільно продовжити відносно обвинуваченої строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винниою, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.
Обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Суд також вважає, що зміна обвинуваченій обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного обвинувального акту триває, ОСОБА_6 звинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, по справі ще не допитані двоє малолітніх потерпілих та свідок, а також , що на цей час у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та які були враховані Ленінським р/с м. Харкова 02.04.2018 року, суд приходить до висновку, що обраний відносно неї запобіжний захід слід продовжити ще на 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 186; ч.2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№27) троком на 60 днів, тобто до 02.04.20 року включно.
Копію ухвали направити до УІН № 27 м. Харкова.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1