Справа № 712/8515/15-к
Провадження № 1-в/712/17/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянув подання старшого державного виконавця Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Соснівського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження № 59438622 від 01.07.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 712/8515/15-к від 05.06.2019 року про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_4 на користь Держави. На вимоги державного виконавця боржник не реагує. Доступ до житла матір`ю боржника ОСОБА_5 не було надано. Станом на 21.11.2019 року боржником самостійно не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Державний виконавець Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області в судове засідання не з`явився, скерувавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.
Враховуючи зазначену норму ЦПК України, якою визначені стислі строку розгляду подання державного виконавця щодо примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі державного виконавця.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Згідно п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
Під час судового розгляду встановлено, що на виконанні Соснівського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження № 59438622 від 01.07.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 712/8515/15-к про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_4 на користь Держави. На вимоги державного виконавця боржник не реагує. Доступ до житла матір`ю боржника ОСОБА_5 не було надано. Станом на 21.11.2019 року боржником самостійно не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
02.07.2019 року старшим державним виконавцем Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59438622 з примусового виконання виконавчого листа 712/8515/15-к про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_4 на користь Держави

Разом з тим, будь-яких доказів направлення вищевказаної постанови боржнику ОСОБА_4 за адресою, зазначеною у виконавчому листі, чи вручення її особисто боржнику, матеріали подання не містять, що позбавляє суд об`єктивної можливості прийти до переконливого висновку, що боржнику відомо про знаходження на виконанні Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3 виконавчого листа 712/8515/15-к, і небажання виконувати його боржником у добровільному порядку.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору, як учаснику виконавчого провадження, можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
01.10.2019 року старшим державним виконавцем Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3 складено акт, відповідно до якого встановлено, що при виході за адресою, а саме: АДРЕСА_1 двері відчинила мати боржника ОСОБА_6 та зі слів останньої встановлено, що майна, яке б належало боржнику ОСОБА_4 на праві приватної власності не виявлено, так як будинку перереєстровано на дочку боржника ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, доказів направлення боржнику викликів до державного виконавця та отримання боржником вказаних викликів матеріали не містять.
При цьому, суд звертає увагу, що з часу складення акту державного виконавця до часу звернення державного виконавця з даним поданням пройшло більше ніж два місяці, та за цей період часу державним виконавцем жодних дій щодо виклику боржника та відвідування його за адресою, зазначеною у виконавчому листі, не проводилося.
Згідно ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.
Згідно ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Також, ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.
У рішенні Європейського суду «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року зазначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції та згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.
Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше, як шляхом постановлення вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.
Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.
Разом з тим, будь-яких доказів перешкоджання боржником ОСОБА_4 вільному доступу державному виконавця до житла та умисному створенні боржником перешкод державному виконавцю у проведенні виконавчих дій, матеріали подання не містять.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що матеріали подання про примусове проникнення до житла боржника не містять даних, які свідчать про ухилення боржником від виконання рішення суду та перешкоджання ним вчиненню виконавчих дій, в зв`язку з чим подання державного виконавця є необґрунтованим та передчасним, оскільки в силу ч.2 ст.30 Конституції України, проникнення до житла чи іншого володіння є крайньою мірою та одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння, відтак задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 76-81, 83, 260-261, 353, 354, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Головуючий: ОСОБА_1