КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Орел Російської Федерації, є громадянином України, одружений, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України

за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалоюзадоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 01 серпня 2020 року включно, визначивши ОСОБА_8 заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 840800 (вісімсот сорок тисяч вісімсот) гривень.

В ухвалі слідчий суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватись від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також взявши до уваги характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, стадію досудового розслідування, прийшов до висновку про доцільність та необхідність застосування вказаного запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Прокурор в своїй апеляційні скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення застави.

На думку прокурора, вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, яка винесена без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, без належної оцінки існуючих у провадженні ризиків і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Як вказує сторона обвинувачення, слідчим суддею недостатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також відсутність достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь вказаних ризиків у разі внесення застави, яка не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, так як він не буде належним чином обмежений у спілкуванні з свідками, іншими підозрюваними, доступі до речей і документів, які мають значення для досудового розслідування. Крім того, характер та особливості вчиненого ОСОБА_8 злочину дають обгрунтовані підстави побоюватись за життя та здоров`я свідків у кримінальному провадженні, вказує на необхідність максимальної ізоляції підозрюваного від суспільства.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На думку захисників ухвала слідчого судді постановлена без урахуванням всіх істотних обставин даної справи та з порушенням діючого законодавства України, а також вимог практики Європейського суду з прав людини, що у свою чергу грубо порушує законні права та інтереси підозрюваного ОСОБА_11 .
Вказують, що судом першої інстанції не були взяті до уваги посилання сторони захисту на фактичні дані, що вказували про відсутність доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказував слідчий із прокурором, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, тобто обставин, які передбачені вимогами ст. 194 КПК України
Затримання ОСОБА_11 сторона захисту вважає незаконним, оскільки в органу досудового розслідування були відсутні обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України.
Апелянти також посилаються, що ОСОБА_11 затримали виключно через те, що в нього в ході незаконного обшуку вилучили офіційно зареєстровану зброю та патрони до неї, а коли стало відомо, що ОСОБА_13 не приймав участі в подіях перестрілки 29 травня 2020 року та має відповідне та підтверджене алібі, сторона обвинувачення, виключно із надуманих нею та не підтвердних жодним офіційно отриманим процесуальним доказом підстав, використала надумані припущення та вирішила піти на грубе порушення законних прав та інтересів ОСОБА_11 , оголосивши йому підозру в тому, що він озброював членів банди.
На думку сторони захисту, прокурором у суді першої інстанції не було доведено та не надано беззаперечних доводів щодо того, що обрання відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, може привести до порушення останнім процесуальних обов`язків підозрюваного.
Також, апелянти звертають увагу, що ОСОБА_13 є тренером з фітнесу, що є його основним видом діяльності і дає основний заробіток. За місцем своєї роботи він характеризується позитивно, ніколи не був помічений у конфліктних ситуаціях, раніше судимий не був, має постійне та зареєстроване місце мешкання, офіційно одружений, має дружину, яка є пенсіонером та має онкологічне захворіння і потребує догляду і піклування. Також підозрюваний ОСОБА_13 має доньку яка є пенсіонером по інвалідності 3 групи з дитинства по опорно-руховому апарату та також потребує догляду і піклування.
Сторона захисту вважає, що у даному випадку відносно підозрюваного ОСОБА_11 має бути обраний інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, і для належного виконання підозрюваним ОСОБА_12 процесуальних обов`язків цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали подані стороною захисту апеляційні скарги і просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та просив ухвалу слідчого суді скасувати і задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників та прокурора підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000658 від 01 червня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, ч.2 ст.115 КК України.

02 червня 2020 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та 03червня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України.
03 червня 2020 року старший слідчий управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року зазначене клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 01 серпня 2020 року включно, визначивши ОСОБА_8 заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 840800 (вісімсот сорок тисяч вісімсот) гривень.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_8 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині висновків про обгрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_8 та в частині наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177КПК України, відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, мають місце порушення слідчим суддею строків застосування запобіжного заходу та визначення непомірного розміру застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч.2 вказаної статті строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Як вбачається із матеріалів справи, 02 червня 2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03 червня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України. 03 червня 2020 рокуслідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року зазначене клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 01 серпня 2020 року включно, тобто поза межами 60 денного строку, визначеного ч.1 ст. 167 КПК України, який закінчується 31 липня 2020 року.
Посилання прокурора на те, що визначений альтернативний запобіжний захід - застава жодним чином не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , є безпідставними, враховуючи що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії»).
Фактично аналогічні твердження Європейський суд з прав людини зазначив в одному із своїх останніх рішень проти України - «Макаренко проти України», рішення від 30.01.2018 року.
Колегія суддів враховує, що лише сам по собі факт підозри у вчиненні особливого тяжкого злочину та кваліфікація дій підозрюваного за ст. 257 КК України, яка на етапі досудовому розслідуванні є фактично попередньою та неостаточною, не може бути виправданням у безальтернативному утриманні особи під вартою.
За вказаних обставин, враховуючи те, що ОСОБА_13 є тренером з фітнесу, за місцем своєї роботи характеризується позитивно, раніше судимий не був, має постійне та зареєстроване місце проживання, офіційно одружений, має дружину яка є пенсіонером та хворіє, доньку, яка є інвалідом 3 групи, які потребують догляду і піклування, його безальтернативне утримання під вартою не буде відповідати стандартам міжнародних правових норм та принципу пропорційності, відтак буде свавільним.
З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підозрюваному слід визначити альтернативну заставу.
Однак, застава в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 840800 (вісімсот сорок тисяч вісімсот) гривень, є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_11 та обставинами кримінального правопорушення, на підставі чого є завідомо непомірною для нього, а отже такою, що визначена з порушенням вимог КПК України.
До такого висновку колегія судів дійшла з огляду на те, що майновий стан підозрюваного повною мірою не був з`ясований під час розгляду клопотання слідчим суддею, та з врахуванням фактичних обставини, викладених у клопотанні, повідомленні про підозру.

Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу (рішення у справі "Георгієв проти Болгарії" п. п. 30, 31).

Рішення про суму застави має прийматися з урахуванням обставин обвинуваченого та його майна (справа "Маргаретич проти Хорватії" п. 92).

Що стосується посилань захисників на відсутність у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань даних про повідомлення ОСОБА_8 про підозру, застосування щодо нього запобіжного заходу, то вони не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Законність проведеного без санкції слідчого судді обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 та допустимість як доказу долученої до клопотання інформаціїї щодо аналізу з`єднань абонентського номера, який належить ОСОБА_8 , не є предметом оцінки колегії суддів на даному етапі досудового розслідування, а має оцінюватись судом під час розгляду справи по суті.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строків досудового розслідування, до 31 липня 2020 року включно та визначити підозрюваному заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 630 600 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 01 серпня 2020 року включно, визначивши ОСОБА_8 заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 840800 (вісімсот сорок тисяч вісімсот) гривень скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,- задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, в межах строків досудового розслідування, до 31 липня 2020 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку: 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: НОМЕР_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого у кримінальному провадженні, прокурор, слідчого судді;;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків покладених судом визначити протягом двох місяців після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.
З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_8 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Термін дії ухвали встановити до 31 липня 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3091/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1