КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3180/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0007912 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.10.2018 відносно обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину не судимий, на даний засуджений:

- 22.10.2018 Подільським районним судом м.Києва за ст.309 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 2 роки;

- 27.11.2018 Святошинським районним судом м.Києва за ст.309 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 3 роки,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, 3 роки позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 22.10.2018 та 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 3 роки, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2018, які виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислено з моменту приведення вироку до виконання.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 01.10.2018 близько 16 години 25 хвилин за адресою: м. Київ, бул. Вернадського, 69, незаконно зберігав при собі, без мети збуту, наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,104 г, після чого був викритий працівниками поліції та в подальшому добровільно видав запаяний поліетиленовий пакет чорного кольору зі згортком фольги з кристалічною речовиною білого кольору в середині, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та звільнити його від відбування покарання, призначеного за цим вироком, з випробуванням строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Просить врахувати дані про його особу, зокрема наявність постійного місця реєстрації та проживання і те, що на спеціальних обліках він не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_9 та має на утриманні її двох малолітніх дітей 2009 та 2016 р.н., живе разом з мамою-пенсіонеркою, яка потребує постійного догляду та піклування, самостійно звернувся за допомогою від наркозалежності і з 20.07.2019 по теперішній час проходить курс лікування, офіційно працевлаштувався на роботу до ТОВ «АССА» на посаду друкаря і за місцем роботи характеризується позитивно, змінив спосіб життя не вживає ні алкоголь, ні наркотики, веде роз`яснювальну роботу серед наркозалежних осіб та власним прикладом заохочує їх до відмови від наркотичної залежності, сплачує аліменти на утримання своєї доньки у розмірі частини заробітної плати. Також просить врахувати, що дуже шкодує про вчинене та вважає, що позитивні зміни в його особистості свідчать про те, що суд призначив йому занадто суворе покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, і ніким не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, є правильною.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів погоджується з доводами його апеляційної скарги про його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а отже неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд 1-ї інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, характеризується посередньо, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і обрав йому міру покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак, суд 1-ї інстанції, обираючи обвинуваченим ОСОБА_6 покарання, не розглянув можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Зокрема, судом не враховано дані про ставлення обвинуваченого до вчиненого, який дуже шкодує про вчинене, його особу, який окрім своєї дитини, на яку сплачує аліменти, має на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2016 р.н. цивільної дружини, живе разом з матір`ю, яка є пенсіонеркою та потребує постійного догляду, який самостійно звернувся за допомогою від наркозалежності та з 20.07.2019 по теперішній час проходить курс лікування, офіційно працевлаштований на роботу до ТОВ «АССА» друкарем і за місцем роботи характеризується позитивно.

Крім того, судом 1-ї інстанції не взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 змінив спосіб життя не вживає алкоголь та наркотики, веде роз`яснювальну роботу серед наркозалежних осіб та власним прикладом заохочує їх до відмови від наркотичної залежності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, з його звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, оскільки вважає, що у даному випадку саме такий захід буде пропорційним переслідуваній меті держави виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тобто призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого та створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Таким чином, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України підлягає зміні в частині призначеного покарання в бік пом`якшення та застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 КК України, а отже апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання та вважати його засудженим за цим вироком, за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2018 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4