Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи Бучанська виправна колонія (№ 85) матеріали провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кремінна Луганської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , судимого:

1) вироком Кремінського районного суду Луганської області

від 10.06.2015 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

2) вироком Кремінського районного суду Луганської області

від 11.08.2015 року за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України

на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України

звільненого від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком 3 роки;

який засуджений вироком Кремінського районного суду Луганської області від 31 січня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України на підставі ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2019 року,

_____________________________________

Справа № 11-кп/824/1044/2019
Категорія: ст.537 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1
у с т а н о в и л а :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 і його звільнено від відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину 6 місяців 26 днів позбавлення волі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що висновок суду про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ст.81 КК України. Звертає увагу, що ОСОБА_6 за період відбування покарання має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, яке він отримав напередодні застосування до нього положень вказаної норми, та одне стягнення за порушення режиму відбування покарання. Протягом всього періоду відбування покарання засуджений залучався до оплачуваної суспільно-корисної роботи епізодично, лише у лютому, травні та вересні 2019 року. Крім того, ОСОБА_6 має сім судимостей за вчинення умисних злочинів, що свідчить про його злочинну спрямованість, адміністрація виправної колонії характеризує засудженого посередньо, і в судовому засіданні представник адміністрації установи заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки він не довів свого виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи засудженого, який вважав, що став на шлях виправлення і заперечив проти задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, вироком Кремінського районного суду Луганської області від 31.01.2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 11.08.2015 року і за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 07.07.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 01.11.2016 року по 19.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
19.09.2019 року до суду надійшло клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений відбув дві третини строку покарання, призначеного судом, і чесним ставленням до праці довів своє виправлення. Такого висновку суд дійшов, враховуючи характеристику ОСОБА_6 , у відповідності з якою за період відбування покарання він мав одне дисциплінарне стягнення за порушення режиму відбування покарання, яке погашене, працевлаштований на головному виробництві установи і має одне заохочення за участь у роботах з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов. По відношенню до представників адміністрації поводить себе стримано, до засуджених не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Заходи виховного та профілактичного характеру, відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки, не завжди має охайний зовнішній вигляд, соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує, на профілактичному обліку в установі не перебуває, за характером спокійний, скритний, вину в скоєному злочинів визнав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Тобто дані, які характеризують особу засудженого, на які здебільшого послався суд в ухвалі, не мають вирішального значення при вирішенні питання, чи може бути застосовано до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. До того ж, поведінка ОСОБА_6 свідчить лише про виконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.ст.9, 107 КВК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання в Державній установі Бучанська виправна колонія (№ 85) з 09.06.2017 року, у лютому, травні і вересні 2019 року залучався до роботи на головному виробництві установи і має одне заохочення у виді подяки від 07.10.2019 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Всупереч викладеному в ухвалі суду участь у роботах з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджений не приймає, і з урахуванням посередньої характеристики ОСОБА_6 комісією установи було відмовлено 21.06.2018 року у зверненні з поданням до суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та 28.02.2019 року про умовно-дострокове звільнення.

Такі обставини, на переконання колегії суддів, не доводять позитивну динаміку змін в особистості засудженого, не дають підстав вважати, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі прокурор.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження як такі, що не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що згідно з ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали та ухвалення нової ухвали судом апеляційної інстанції про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 .

Тому апеляційна скарга прокурора задовольняється в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2019 року, якою ОСОБА_6 звільнений умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Кремінського районного суду Луганської області від 31 січня 2017 року, на невідбуту частину 6 /шість/ місяців 26 /двадцять шість/ днів позбавлення волі, скасувати.
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3