Єдиний унікальний номер 722/1831/19
Номер провадження 1-кп/722/138/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 31.10.2019 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
09.09.2019 року, близько 01.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті вул.В.Стуса та вул.О.Кобилянської в м.Сокиряни Чернівецької області, під час суперечки із ОСОБА_4 , яка виникла з приводу дорожньо-транспортної пригоди, на грунті раптово виниклих у зв`язку з цим неприязних відносин, в ході штовханини, яка розпочалася між ними, умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область обличчя. Після цього, ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи групою осіб, умисно нанесли невстановлену органом досудового розслідування кількість ударів ногами в ділянку голови, тулуба та ніг ОСОБА_4 чим спричинили йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №118 від 24.09.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, визнав частково та суду пояснив, що вночі 09.09.2019 року під час конфлікту із ОСОБА_4 , який мав місце біля магазину «Подорожник» в м.Сокиряни та виник у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою, він наніс потерпілому приблизно 2-3 удари рукою, однак по яким саме частинам тіла наніс вказані удари він не пам?ятає. Крім нього, удари потерпілому ніхто не наносив. Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1674,10 грн. визнав, в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн. цивільний позов не визнав, оскільки вважає, що відсутні правові підстави для її відшкодування.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, виступи учасників судового розгляду в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, перевіривши всі доводи та з`ясувавши думку учасників судового розгляду, згідно якої судом було вичерпано всі можливості для отримання доказів, які мають значення для встановлення обставин по даному кримінальному провадженні, суд прийшов до наступних висновків.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в повному об`ємі доведена наступними дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 09.09.2019 року в період часу з 24.00 год. по 01.00 год. в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , який відбувався неподалік магазину «Подорожник» в м.Сокиряни та виник у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою, обвинувачений наніс йому два удари кулаком руки в область обличчя. Після цього, особа на прізвище ОСОБА_7 , вийшовши з автомобіля, збив його з ніг, від чого він впав на землю. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наносили йому удари ногами по голові та тулубу, однак кількість ударів, які були йому нанесені, він не пам?ятає. Заявлений ним цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав в повному об?ємі та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що 09.09.2019 року в нічний час, знаходячись неподалік магазину «Подорожник» в м.Сокиряни та перебуваючи в автомобілі ОСОБА_4 , вона була очевидцем того як під час словесного конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який виник у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою, обвинувачений разом з незнайомим їй хлопцем збили з ніг ОСОБА_4 та наносили йому удари ногами по голові і тулубу.

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що вночі 09.09.2019 року він на власному транспортному засобі проїжджав біля магазину «Подорожник» в м.Сокиряни та бачив як ОСОБА_5 разом із незнайомим йому хлопцем наносили удари потерпілому ОСОБА_4 , який в цей час лежав на землі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що вночі 09.09.2019 року неподалік магазину «Подорожник» в м.Сокиряни між його сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мав місце словесний конфлікт, який виник у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою. Чи наносив його син в ході конфлікту потерпілому удари він не бачив, оскільки не виходив із салону автомобіля. Після того, як він вийшов із автомобіля, конфлікт уже припинився.

Свідок ОСОБА_11 , яка єдружиною обвинуваченого, надала суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_10 .

Крім показань потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомив про те, що 09.09.2019 року біля 01.00 год. неподалік магазину «Подорожник» в м.Сокиряни ОСОБА_12 та ОСОБА_13 побили його, спричинивши тілесні ушкодження;

-висновком експерта №118 від 23.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ з 09.09.2019 року по 20.09.2019 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Параорбітальна гематома зліва. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: струс головного мозку; синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, передньо-зовнішньої поверхні верхньої третини правого плеча, зовнішньої поверхні нижньої третини правого плеча з переходом через ліктьовий суглоб на зовнішню поверхню верхньої третини правого передпліччя, передньо-зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, в проекції 3-го ребра по правій середньо-ключичній лінії, в проекції 5-го ребра по правій середньо-ключичній лінії ближче до передньо-пахвинної лінії, в проекції 2-го ребра по лівій середньо-ключиній лінії, в проекції 3-го ребра по лівій середньо-ключичній лінії ближче до передньо-пахвинної лінії, в проекції 6-го ребра по лівій білягрудинній лінії, передньо-зовнішньої поверхні середньої третини правого стегна; садна задньої поверхні правого ліктьового суглобу, по нижньому краю лівої лопатки, передньої поверхні нижнього краю лівого колінного суглобу, передньої поверхні правого колінного суглобу, передньо-зовнішньої поверхні верхньо-серединної третини правої гомілки, тильної поверхні правої ступні; субконьюктивальний крововилив внутрішнього кута лівого очного яблука. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів та удару об такі, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук та ніг взутих в тверде взуття, з послідуючим падінням потерпілого з висоти власного зросту на тверде дорожнє покриття, про що можуть свідчити наявні садна ліктів та колінних суглобів. По часу свого виникнення відповідають на 09.09.2019 року, тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров?я.

Враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я, вчинене групою осіб.

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення суд оцінює критично і розцінює як спосіб його захисту з метою пом?якшення кримінальної відповідальності за вчинене ним умисне суспільно небезпечне діяння.

При цьому, суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині невизнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення групою осіб об?єктивно спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які є послідовними та узгоджуються, як між собою, так і з дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі висновком судово-медичної експертизи.

Крім цього, суд оцінює критично показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки останні, будучи близькими родичами обвинуваченого ОСОБА_5 , є зацікавленими у вирішенні справи на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Норми Кримінального кодексу України здійснюють охоронні функції данних цінностей.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, яке у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії умисних злочинів невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він не судимий, однак раніше двіччі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі у зв?язку із спричиненням тілесних ушкоджень, свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на даний час не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини щодо позитивної характеристики по місцю проживання та наявність на утриманні малолітніх дітей суд, у відповідності до ч.2 ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Разом з тим, обставинами, які негативно характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 є те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, до завершення судового розгляду кримінального провадження не вчинив жодних дій, спрямованих хоча б на часткове відшкодування потерпілому завданих кримінальним правопорушенням збитків.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його роль у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи обсяг і тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, із урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 було пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1674,10 грн. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн., який обвинуваченим під час судового розгляду був визнаний лише в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дослідженими в судовому засіданні оригіналами фіскальних чеків доведено обставини понесення потерпілим ОСОБА_4 внаслідок вчинення злочину витрат на його лікування.

При цьому, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди також є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди є обгрунтованим, оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях ОСОБА_4 , яких він зазнав внаслідок ушкодження його здоров`я, а також у моральних переживаннях, яких він зазнав у зв`язку із вимушеними змінами у його життєвих стосунках.

Разом з тим, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки її розмір, на думку суду, потерпілим значно завищений.

З урахуванням характеру і обсягу понесених потерпілим фізичних та душевних страждань, їх тривалості, тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, тривалості його лікування, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Саме такий розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди є розумним та достатнім для компенсації понесених ним моральних страждань.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.02.2006 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.05.1999 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, і.н. НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 1674 (одна тисяча шістсот сімдесят чотири) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.02.2006 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.05.1999 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, і.н. НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 5000 (п?ять тисяч) грн.

В іншій частині вимог цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1