Справа № 683/1740/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:

27 вересня 2018 року біля 03 години 30 хвилин ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля служби таксі «4-51-31» марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований неподалік магазину «Шинкар», що по вул. Попова, 14 в м. Старокостянтинів, в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, що супроводжувались особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нехтуючи елементарними правилами моралі та добропорядності, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно вчинили сварку із ОСОБА_4 , в ході якої нецензурно висловлювались, словесно погрожували фізичною розправою, після чого ОСОБА_7 , який сидів поряд із ОСОБА_4 на задньому сидінні зазначеного автомобіля, безпричинно, кулаком правої руки наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_4 , спричинивши йому фізичний біль, а ОСОБА_6 намагався витягнути ОСОБА_4 із салону автомобіля, а після того як останній вирвався та намагався втекти, наздогнав його та наніс один удар кулаком правої руки в спину ОСОБА_4 , збивши його з ніг, після чого ще наніс п`ять ударів правою ногою в область різних частин тіла, в тому числі в область лівого стегна, спричинивши тілесні ушкодження у виді закритого базоцервікального перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Продовжуючи хуліганські дії, без відриву в часі, ОСОБА_6 почергово кулаками обох рук наніс сім ударів в область голови ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесні

ушкодження у виді крововиливів обличчя та саден тіла, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, маючи умисел на порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , посадили ОСОБА_4 на лавку, що біля магазину «Шинкар», розташованого по вул. Попова,14 в м. Старокостянтинів, та в супереч його волі змушували їсти траву і листя дерев, в ході чого нанесли почергово кулаками правих рук по чотири удари кожен в обличчя потерпілого, чим спричинили йому тілесні ушкодження у виді забійних ран обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_6 27 вересня 2018 року біля 03 години 30 хвилин під час вчинення вищевказаних хуліганських дій, знаходячись поряд із магазином «Шинкар», що по вул. Попова, 14 в м. Старокостянтинів, наздогнав ОСОБА_4 , який намагався втекти та шляхом нанесення одного удару в спину кулаком правої руки збив його з ніг та в подальшому, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс п`ять ударів правою ногою в область різних частин тіла, в тому числі лівого стегна, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого базоцервікального перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №19 від 24 квітня 2019 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою винуватість у вчинені інкримінованих злочинів визнав у повному обсязі та показав, що 27 вересня 2018 року близько 24 години біля магазину «Чайка», що по вул. Миру в м. Старокостянтинів, до них із ОСОБА_7 підійшов раніше не знайомий їм ОСОБА_4 та попросив їхньої допомоги зняти з банківського рахунку грошові кошти без картки за допомогою телефону. Оскільки у них відповідного телефону не було, вони запропонували взяти таксі та поїхати до знайомого ОСОБА_12 , у якого був сучасний телефон. Вони викликали автомобіль зі служби таксі «4-51-31» й він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 сиділи позаду. Коли вони приїхали до знайомого, то з`ясувалось, що він допомогти не зможе, а тому, вони вирішили їхати назад до магазину «Чайка». По дорозі водій таксі почув, що ні у ОСОБА_4 , ні у них не було коштів, а тому зупинив автомобіль біля магазину «Шинкар», що по вул. Попова,14 в м. Старокостянтинів, та став вимагати плату за проїзд. У цей час ОСОБА_7 зненацька наніс ОСОБА_4 один удар в груди, а він намагався витягнути ОСОБА_4 з автомобіля. ОСОБА_4 вирвався та зачинив двері, про щось розмовляв із таксистом, а потім вийшов з автомобіля та різко побіг через дорогу. Вказує, що він побіг за ним, наздогнав та кулаком правої руки вдарив ОСОБА_4 в спину, від чого той впав на землю. Коли ОСОБА_4 лежав на землі, то він наніс йому ще п`ять ударів правою ногою по різних частинах тіла, в тому числі в ліве стегно, а також кулаками обох рук наніс йому біля семи ударів в ділянку голови. На прохання ОСОБА_10 він припинив бити ОСОБА_4 , той встав та сів на лавку. Після цього водій таксі та ОСОБА_10 поїхали. Вони з ОСОБА_7 нарвали трави та листя, підійшли до ОСОБА_4 та примушували його їсти, оскільки він відмовлявся, то вони по черзі нанесли йому ще по декілька ударів по обличчю, після чого залишили ОСОБА_4 на лавці та пішли.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який також визнав у повному обсязі свою винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину та повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_6 . Зокрема, показав, що 27 вересня 2018 року біля 03 години перебував в автомобілі служби таксі «4-51-31» марки «Chevrolet», що був припаркований неподалік магазину «Шинкар», що по вул. Попова, 14, разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Вказує, що коли почув від ОСОБА_4 , що у нього немає коштів розрахуватись за таксі, то безпричинно наніс йому один удар кулаком правої руки в груди. Після цього ОСОБА_6 намагався витягнути ОСОБА_4 з автомобіля, але той вирвався і почав тікати. ОСОБА_6 його наздогнав та вдарив кулаком в спину, від чого ОСОБА_4 впав на землю, а ОСОБА_6 продовжив наносити йому біля п`яти ударів правою ногою по різних

ділянках тіла, а потім наніс декілька ударів обома руками по голові. Після цього ОСОБА_6 підійшов до них з ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 , кульгаючи, пішов до лавки. В цей час ОСОБА_10 сіла в автомобіль таксі та поїхала додому, а вони з ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_4 , який сидів на лавці. Вказує, що вони з ОСОБА_6 почали по черзі рвати траву та листя й заставляли ОСОБА_4 їх їсти, а оскільки він відмовлявся, то вони по черзі нанесли йому ще по декілька ударів по обличчю, після чого залишили ОСОБА_4 на лавці та пішли.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що 27 вересня 2018 року близько 24 години біля магазину «Чайка», що по вул. Миру в м. Старокостянтинів, він підійшов до раніше не знайомих йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і попросив їхньої допомоги зняти з банківського рахунку грошові кошти без картки за допомогою телефону. Оскільки у них не було сучасного телефону, то вони запропонували взяти таксі та поїхати до свого знайомого, у якого був такий телефон. Вони викликали автомобіль зі служби таксі «4-51-31» та поїхали до знайомого обвинувачених, однак він їм не зміг допомогти. Коли їхали назад, то водій таксі почув їх розмову про те, хто буде оплачувати проїзд, та зупинив автомобіль біля магазину «Шинкар», що по вул. Попова,14 в м. Старокостянтинів, та став вимагати плату за проїзд. У цей час ОСОБА_7 , який сидів біля нього, без будь-яких причин раптово наніс йому один удар в груди. В цей час ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та намагався витягнути його з автомобіля. Вказує, що він вирвався та зачинив двері, просив водія таксі завезти його додому, однак коли той відмовився, то він вийшов з автомобіля та різко побіг через дорогу. У цей момент він відчув удар в спину та впав на землю, після чого ОСОБА_6 почав його бити та наніс біля п`яти ударів ногою по різних частинах тіла, в тому числі й у ліве стегно, а потім наніс декілька ударів кулаками обох рук по голові. Після того, як ОСОБА_6 припинив його бити, він підповз до лавки та сів. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до нього й по черзі почали рвати траву та гілки з листям і заставляли його їх їсти. Коли він відмовлявся їсти траву і листя, то ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по черзі били його кулаками рук по обличчю, й кожен наніс біля чотирьох ударів. Після цього вони залишили його на лавці та пішли. В зв`язку із отриманими тілесними ушкодженням він змушений був тривалий час лікуватись.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 червня 2019 року із обвинуваченим ОСОБА_6 , в ході якого останній на місці події детально показав як саме він та ОСОБА_7 вчиняли хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , а також показав механізм нанесення ним та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 червня 2019 року із обвинуваченим ОСОБА_7 , в ході якого останній на місці події детально показав як саме він та ОСОБА_6 вчиняли хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , а також показав механізм нанесення ним та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15 травня 2019 року із потерпілим ОСОБА_4 , в ході якого останній на місці події детально показав як саме ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчиняли хуліганські дії відносно нього, а також показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими.

Висновком судово-медичної експертизи №19 від 24 квітня 2019 року, згідно якої у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді базоцервікального перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, яке могло виникнути від одноразової дії удару тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею чи при падінні та ударі об такий, яке могло утворитись 27 вересня 2018 року, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя, що могли виникнути від неодноразової дії ударів тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могли бути кулаки рук сторонньої людини або будь-який аналогічний предмет, могли утворитись 27 вересня 2018 року за обставин, вказаних потерпілим, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обличчя, саден тіла, що могли виникнути від неодноразової дії ударів тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могли бути

кулаки рук сторонньої людини або будь-який аналогічний предмет, могли утворитись 27 вересня 2018 року за обставин, вказаних потерпілим, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №32 від 12 червня 2019 року, згідно якої у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів станом на 27 вересня 2018 року були локалізовані в ділянці обличчя, тілесні ушкодження у вигляді саден були локалізовані по всьому тілу, судово-медичних даних, які б свідчили про утворення тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_4 за механізмом «тертя» при судово-медичній експертизі не виявлено. Можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 в строк та за обставин, на які вказав останній під час проведення з ним слідчого експерименту 15 травня 2019 року, не виключається.

Встановлені судом обставини підтверджуються також: даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 27 вересня 2018 року, в якій останній просив притягнути до відповідальності двох невідомих осіб, які 27 вересня 2018 року близько 03 год. 30 хв. неподалік магазину «Шинкар», що по вул. Попова,14 в м. Старокостянтинів спричинили йому тілесні ушкодження; фототаблицею, у якій зафіксовано зовнішній вигляд ОСОБА_4 після його побиття; довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ №2052 від 02.11.2018 року, згідно якої ОСОБА_4 27 вересня 2018 року о 05 год. 20 хв. був доставлений до Старокостянтинівської ЦРЛ машиною швидкої допомоги з попереднім діагнозом «забій м`яких тканин обличчя, забій лівого стегна», зі слів супроводжуючих, його побили невідомі особи; довідкою Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 30 жовтня 2018 року №3229, згідно якої ОСОБА_4 за направленням психіатра Старокостянтинівської ЦРЛ перебував на лікуванні в ХОПЛ №1 з 27.09.2018 року по 04.10.2018 року з діагнозом «біполярний афективний розлад, ремісія», виписаний для подальшого лікування в Хмельницькій обласній лікарні в травматологічному відділенні в зв`язку із переломом лівої стегнової кістки.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

Обвинувачені на момент вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-якими психічними захворюваннями чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждали, не страждають на такі і в теперішній час, поводяться адекватно, тому суд визнає їх осудними та відповідальними за скоєне.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а також в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а також винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

При обранні обвинуваченим виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого

злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував завдану потерпілому моральну шкоду, що пом`якшує йому покарання.

Обставин, які б обтяжували ОСОБА_7 покарання, не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не судимий, не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, та приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність декількох обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_4 , який просить призначити ОСОБА_7 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а також з урахуванням досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної 15 жовтня 2019 року Старокостянтинівським міськрайонним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, згідно якої ОСОБА_7 можливо призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд дійшов переконання, що він не є тією суспільно-небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства, а тому вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, й у відповідності до ст.75 КК України, ОСОБА_7 слід звільнити від його відбування з випробуванням.

В той же час, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід встановити ряд обмежень, передбачених ст.76 КК України, з метою належного контролю за його поведінкою, попередження скоєння нових злочинів та перевиховання.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання суд враховує, що він повністю визнав свою вину у інкримінованих йому злочинах, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно повністю відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну шкоду та частково моральну шкоду, що пом`якшує йому покарання.

Обставин, які б обтяжували ОСОБА_6 покарання, не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий та приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність декількох обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, добровільне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, думку потерпілого ОСОБА_4 , який просить призначити ОСОБА_6 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, й у відповідності до ст.75 КК України, його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд не бере до уваги досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , складену 15 жовтня 2019 року Старокостянтинівським міськрайонним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, оскільки його поведінка в ході розгляду справи та добровільне вчинення дій на відшкодування завданої шкоди, дають суду підстави вважати про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

В той же час, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід встановити ряд обмежень, передбачених ст.76 КК України, з метою належного контролю за його поведінкою, попередження скоєння нових злочинів та перевиховання.

Саме таке покарання, на думку суду, є достатнім та необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_6 , а саме заподіяння потерпілому ОСОБА_4 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, останній змушений був лікуватись, на що витратив 14470 грн. 61 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав цивільний позов в цій частині у повному обсязі та в ході судового розгляду справи в добровільному порядку повністю відшкодував ОСОБА_4 14470 грн. 61 коп. матеріальної шкоди, що підтверджується письмовими розписками потерпілого про отримання від ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16.10.2019 року 7400 грн. та 09.12.2019 року в рахунок відшкодування матеріальної та частково моральної шкоди 8000 грн. Факт отримання зазначених коштів від ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 .

Враховуючи, що на час ухвалення вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_4 14470 грн. 61 коп. заподіяної злочином матеріальної шкоди, тому в цій частині позов останнього задоволенню не підлягає.

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Внаслідок вчиненого ОСОБА_6 злочину ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. В зв`язку із ушкодженням здоров`я ОСОБА_4 зазнав душевних страждань та фізичного болю, змушений був лікуватись та вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації, переніс стрес та хвилювання, змушений був вживати додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, внаслідок вчинення обвинуваченими хуліганський дій по відношенню до ОСОБА_4 , останній зазнав страху, хвилювань та сильних душевних страждань, приниження честі та гідності.

Розмір заподіяної ОСОБА_4 моральної шкоди, з урахуванням розумності та справедливості, суд визначає у сумі 30000 грн. При цьому, враховуючи наслідки злочинів, а також дії кожного із обвинувачених під час вчинення злочину та ступінь вини кожного із них, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в наступному порядку: 20000 грн. - з обвинуваченого ОСОБА_6 , а 10000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Однак, враховуючи, що ОСОБА_7 в добровільному порядку на відшкодування моральної шкоди сплатив ОСОБА_4 1500 грн., що підтверджується розпискою останнього від 09.12.2019 року та ним не заперечується, тому з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди слід стягнути 8500 грн. (10000 грн. 1500 грн.).

Обвинувачений ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди сплатив потерпілому

929 грн. 39 коп. (7400 грн. + 8000 грн. 14470,61 грн.), що останнім не заперечується, тому з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 слід стягнути 19070 грн. 61 коп. (20000 грн. 929,39 грн.).

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374-376, КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 8500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 19070 грн. 61 коп. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: