Справа № 333/1146/18
Провадження № 1-кп/333/45/20
В И Р О К
Іменем України
21 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , представників потерпілих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , обвинуваченого ОСОБА_33 , захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_34 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, холостого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08 жовтня 2000 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 3 ст.ст. 81, 46-1 КК України до 3 років з відстрочкою покарання 1 рік;

-15 січня 2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст.ст. 81,43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлені волі, звільнений умовно - достроково 12.04.2004 року, невідбутий термін 2 роки 1 місяць 28 днів;

-20 грудня 2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.01.2007 року по відбуттю строку покарання;

-30 листопада 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст.185, ст. 395, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 6 місяці позбавлення волі, звільнений 17.02.2012 року по відбуттю строку покарання;

-08 жовтня 2012 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-09 липня 2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 16.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

-07 листопада 2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_36 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин.

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1. 21 січня 2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, звернув увагу на автомобіль «ВАЗ 2101», держномер НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку № 161 по вул. Поштовій у м. Запоріжжі. Далі, ОСОБА_36 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «ВАЗ 2101», держномер НОМЕР_1 , після чого, за допомогою власної фізичної сили, рукою розбив скло дверей автомобіля, відчинив моторне відділення зазначеного автомобіля, з якого, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_37 , а саме: автомобільну акумуляторну батарею «AGM Silver Premium 50 ah L+480ARen720», вартість, якої відповідно до висновку експерта № 11/1-64 від 29.03.2018 року складає 797 гривень, 92 копійки, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_36 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

2. 24 січня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшов до приміщення магазину «Покемон», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тополіна, буд. № 41. Далі, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_36 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи переконаним, що його дії залишаться ніким не помічені, таємно, з метою особистого збагачення, викрав з робочої зони продавця мобільний телефон марки «iPhone» моделі «4», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_19 .

Після таємного заволодіння чужим майном, ОСОБА_36 покинув приміщення вказаного магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями, ОСОБА_36 спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

3. 27 січня 2018 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території Олександрівського ринку, який розташований по вул. Європейській у м. Запоріжжі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи переконаним, що його дії залишаться ніким не помічені, таємно, з метою особистого збагачення, викрав з розкладного столу, на якому здійснювався продаж стартових пакетів операторів стільникового зв`язку, мобільний телефон марки «Prestigio», у пластиковому корпусі чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_38 .

Після таємного заволодіння чужим майном, ОСОБА_36 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями, ОСОБА_36 спричинив потерпілому ОСОБА_39 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

4. 30 січня 2018 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_36 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, з торцевої сторони будинку № 9-а, у місці розташування гаражів, зі спини підбіг до потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив повз, з метою заволодіння мобільним телефоном останнього, шляхом поштовху в плече, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вибив з руки потерпілого ОСОБА_20 мобільний телефон марки «МЕІZY-М5ес», у пластиковому корпусі сірого кольору з ІМЕІ - НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , вартістю 3500 гривень, в якому була установлена карта пам`яті, об`ємом 32 ГБ, вартістю 560 гривень.

Далі, ОСОБА_36 відкрито для потерпілого, підняв з підлоги мобільний телефон останнього та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_33 потерпілому ОСОБА_20 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4060 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_40 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно.

5. 03 лютого 2018 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_41 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на ринку «Анголенко», що розташований за адресою: вул. Жуковського, 32 у м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу, з торгівельної полиці, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_42 , а саме відеорегістратор «Falcon HD20-LCD», вартість якого, згідно з висновком експерта № 10-525 від 26.03.2018 року, складає 922 гривні 77 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_41 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

6. 08 лютого 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_36 , діючи умисно, повторно, корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, звернув увагу на автомобіль «Chrsler cirrus» д.н НОМЕР_7 , належний на праві приватної власності ОСОБА_43 , який був припаркований на перехресті вул. Базарної та Поштової у м. Запоріжжі. Далі ОСОБА_36 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за кого діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Chrsler cirrus», д.н НОМЕР_7 , після чого, за допомогою власної фізичної сили, рукою розбив скло дверей автомобіля, з салону якого, шляхом вільного доступу, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_24 , а саме мобільний телефон «LG Flex 2 h950», вартість, якого, відповідно до висновку експерта № 10-523 від 23.03.2018 року, складає 4116 гривень, 67 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_36 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_44 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

7. 18 лютого 2018 року, приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину «Продуктовий» ЧП «Юнес Хасан» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Чумаченка, будинок № 15, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до торгового прилавку. Під вигаданим приводом телефонного дзвінка попросив у раніше знайомої йому ОСОБА_29 належній останній мобільний телефон. Потерпіла ОСОБА_29 дозволила ОСОБА_45 здійснити телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону. Після чого, ОСОБА_36 взяв з прилавку телефон та вийшов з приміщення магазину. Таким чином, ОСОБА_46 , шляхом зловживання довірою, заволодів викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки «NOUS» моделі «NS 5004» ІМЕІ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , в якому була установлена сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером - НОМЕР_10 , та сім карта мобільного оператора «МТС-Україна» з номером НОМЕР_11 . В подальшому ОСОБА_36 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_33 потерпілій ОСОБА_29 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_40 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Крадіжка майна ОСОБА_47 від 21 січня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 21 січня 2018 року, а саме автомобіля «ВАЗ 2101», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який розташований по вул. Поштова, 161 у м. Запоріжжі (т. 7, а.с. 135-137);

-заява ОСОБА_50 про доручення до матеріалів справи акумуляторну батарею на 50 Ам., в корпусі сірого кольору, яку він придбав;

-постанова про визнання у кримінальному провадження речовим доказом акумуляторної батареї «AGM»;

-протокол огляду речі від 05 березня 2018 року, а саме автомобільної акумуляторної AGM» у корпусі сірого кольору (т. 7, а.с. 140 - 141);

-розписка ОСОБА_51 про отримання автомобільної акумуляторної батареї «AGM» у корпусі сірого кольору (т. 7 а.с. 142);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_50 впізнав ОСОБА_49 як особу, яка 21 січня 2018 року продала йому батарею на 50 Ам. (т. 7, а.с. 143-145);

-висновок експерта № 11/1-64 від 29 березня 2018 року, відповідно до якого вартість акумулятора «Аgm Silver premium 50ah» станом на 21 січня 2018 року може становити 797,92 грн (т. 7, а.с. 147-149);

-довідка про витрати на проведення експертизи № 11/1-64 від 29 березня 2018 року у розмірі 858, 00 грн. (т. 7, а.с. 146);

Потерпілий ОСОБА_47 , повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання не з`явився, надав заяви про проведення судових засідань за його відсутністю покарання просить призначити на розсуд суду (т. 8, а.с. 77, 220).

У судовому засідання свідок ОСОБА_50 показав, що у 2018 році він працював на радіо ринку. У кінці січня місяці на початку лютого місяця 2018 року до нього декілька разів з метою продажу різного майна приходив обвинувачений, в тому числі продавав акумуляторну батарею, яку потім добровільно віддав працівникам поліції. При продажу обвинуваченим вказаного майна документи на речі у нього були відсутні.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крадіжка майна ОСОБА_19 від 24 січня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.02.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_19 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 24.01.2018 року у вечірній час, знаходячись у магазині «Покемон», який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Космічна, заволодів телефоном «iPhone» білого кольору, чим спричинив ОСОБА_52 матеріальної шкоди на суму 5000 гривень (т. 8 а.с.144, зворот).

- протокол огляду предмету від 22.02.2018 року, відповідно до якого судом встановлено, що слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_53 , у присутності понятого та потерпілої, було проведено огляд предмету - мобільного телефону ««iPhone» моделі 4, у корпусі білого кольору, який на момент огляду знаходиться у виключеному стані. До протоколу додані фотознімки (т. 8 а.с. 145-150);

- постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.02.2018 року приєднаний до матеріалів кримінального провадження (т. 8, а.с. 151-152);

- розписка ОСОБА_19 про прийняття на зберігання телефону «iPhone» білого кольору (том 8 а.с. 153);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.02.2018 року, в якому свідок ОСОБА_54 впізнав ОСОБА_33 як особу, у яка 24.01.2018 року продала йому мобільний телефон «iPhone» моделі 4 у корпусі білого кольору, та телефон «Престіжио» у корпусі чорного кольору (т. 8 а.с. 154-158).

Потерпіла ОСОБА_19 суду пояснила, що у січні 2018 року, точну дату не пам`ятає, працювала у магазині «Покемон», що знаходиться на «Південному ринку». Поговоривши по телефону поклала його біля прилавку. Згодом прийшло багато покупців. Після того як обслугувала покупців помітила відсутність свого телефону марки «iPhone» білого кольору. Про зникнення телефону не повідомила, оскільки він був придбаний у 2015 році, документи на нього не збереглись. Будь-яких підозрілих осіб у приміщенні магазину не помітила. Згодом зайшли співробітники поліції та повідомили про те, що при затриманні особи було знайдено телефон. Вилучений телефон належав їй, остання впізнала його по прикметам, а саме, на телефоні була подряпина, збоку на кришці та у зазначеному телефоні наявні контакти знайомих ОСОБА_55 . При вирішення питання про призначення покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_54 показав, що він займається купівлею телефонів та працює на радіо ринку на восьмому ряду четверте місце. У 2018 році, приблизно у січні лютому місяці, у першій половині дня до нього прийшов обвинувачений та запропонував купити у нього телефон «iPhone 4» білого кольору у робочому стані, оскільки йому були потрібні гроші, на що ОСОБА_54 погодився. Пізніше, до нього прийшли працівники поліції та вказали, що телефон треба повернути, бо він є вкраденим і він добровільно повернув телефони. На проведеному у відділі поліції впізнанні ОСОБА_54 впізнав обвинуваченого за рисами обличчя: носом, губами та очами.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крадіжка майна ОСОБА_56 від 27.01.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_57 , в якому останній просить притягнути до відповідальності особу, яка 27 січня 2018 року на Олександрівському ринку по вул. Європейській у м. Запоріжжі викрала у нього мобільний телефон «Престижіо» в корпусі чорного кольору» (т. 8, а.с. 159);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 22 лютого 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_54 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка в 20 х числах січня 2018 року продала йому мобільний телефон марки «Престижио» в пластиковому корпусі чорного кольору (т. 8 а.с.154-158);

-протокол огляду предмету від 22 лютого 2018 року, а саме мобільного телефону «Престижіо» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 (т. 8, а.с. 160-164);

-постанова слідчого при приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу мобільного телефону «Prestigio» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 (т. 8, а.с. 165-166);

-розписка про прийняття ОСОБА_56 на зберігання мобільного телефону «Престіжио» (т. 8, а.с. 167).

Потерпілий, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання не прибув, надав заяву про проведення судових засідань за його відсутністю, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (т. 1, а.с. 25).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_54 показав, що він займається купівлею телефонів та працює на радіо ринку на восьмому ряду четверте місце. У 2018 році, приблизно у січні лютому місяці, у першу половину дня, до нього прийшов обвинувачений та запропонував купити у нього телефон «Престіжіо» чорного кольору у робочому стані, оскільки йому були потрібні гроші, на що ОСОБА_54 погодився. Пізніше, до нього прийшли працівники поліції та вказали, що телефон треба повернути, бо він є вкраденим і він добровільно повернув телефон. На проведеному у відділі поліції впізнанні він впізнав обвинуваченого за рисами обличчя: носом, губами та очами.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Грабіж ОСОБА_20 від 30.01.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював. В цей час він знаходився вдома. У його матері був день народження 29 січня, а вона приїхала 30 січня. Саме тому вони всі разом перебували вдома, де також були присутні його сусід та власник квартири, яку він винаймав
На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_20 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які о 14-50 годині, біля буд. 9-а по вул. Північнокільцева у м. Запоріжжі, відкрито заволоділи телефоном МЕІЗУ-М5ес», ІМЕІ - НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , сірого кольору із сім-картою «МТС Україна» № НОМЕР_12 , запальничкою та пачкою сигарет (т. 8 а.с. 97, зворот).

- протокол огляду місця події від 30.01.2018 року, відповідно до якого слідчий Комунарського ВП лейтенант поліції ОСОБА_58 , в присутності двох понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_59 , із використанням технічного засобу фіксації, а саме: фотоапарата «Ненон», на ділянці місцевості 4/4 м., яка розташована між будинками № 9-а та АДРЕСА_3 . Підчас огляду зазначеної ділянки нічого виявлено не було та не вилучалось. До протоколу огляду місця події додані фотознімки (т. 8 а.с. 98-100, зворот);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.02.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка відкрито заволоділа його майном (т. 8 а.с. 101-105);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.02.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_60 впізнав ОСОБА_33 як особу, у якої був мобільний телефон марки «МЕІЗУ» у корпусі сірого кольору (т. 8 а.с. 106-110).

Потерпілий ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що у кінці січня 2018 року близько 14-15 години (точного часу не пам`ятає), між будинком 9-а по вул. Північнокільцева у м. Запоріжжі, він йшов з навчання, слухаючи музику у навушниках. Обвинувачений ОСОБА_48 стояв обличчям до Оберемка біля гаражів. Відійшовши метрів 25-30, ОСОБА_48 зі спини штовхнув Оберемка у плече. В результаті поштовху останній втратив рівновагу та випустив з рук телефон марки «МЕІЗУ М5ес», в якому була сім-карта мобільного оператора «МТС Україна» та носій об`ємом 32 Гб. ОСОБА_48 , скориставшись даною ситуацією схопив зазначений телефон та втік. Особу Піддубного впізнав по рукам, а саме, на пальці руки було татуювання. Також в момент впізнання ОСОБА_48 був одягнений в той самий одяг, який був на ньому в момент нападу. Телефон та носій об`ємом 32 Гб. Оберемок повернений не був. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Крадіжка майна ОСОБА_61 від 03.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_50 впізнав ОСОБА_33 як особу, у якої 03 лютого 2018 року придбав один відеорегістратор «Falcon» (т. 7 а.с. 112-114);

-протокол огляду речі від 05 березня 2018 року, а саме відео регістратора «Falcon HD20-LCD» в корпусі чорного кольору (т. 7 а.с. 115);

-розписка про прийняття ОСОБА_62 відео реєстратора «Falcon» у робочому стані (т. 7, а.с. 117);

-висновок експерта № 10-525 від 26 березня 2018 року про вартість відео реєстратора «Falcon HD20-LCD» станом на 02 лютого 2018 року у розмірі 922,77 грн. (т.7 а.с. 119-121)

Потерпілий ОСОБА_63 , повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання не з`явився, надав заяви про проведення судових засідань за його відсутністю, покарання просить призначити на розсуд суду (т. 8, а.с. 222).

У судовому засідання свідок ОСОБА_50 показав, що у 2018 році він працював на радіо ринку. У кінці січня місяці на початку лютого місяця 2018 року до нього декілька разів з метою продажу різного майна приходив обвинувачений, в тому числі продавав відео реєстратор, який він добровільно віддав працівникам поліції. При продажу обвинуваченим вказаного майна документи на речі у нього були відсутні.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крадіжка майна ОСОБА_24 від 08.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 12 лютого 2018 року, а саме автомобілю «Chrysler cirrus» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , який припаркований на перехресті вул. Поштова та вул. Базарна, в якому вказано, що скло на водійські двері розбито (т. 7, а.с. 157-162);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, в якому вказано, що свідок ОСОБА_64 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка 18 лютого 2018 року продала йому телефон темно - сірого кольору марки «LG». (т. 7, а.с. 163-165);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 16 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_65 зазначив, що упізнав ОСОБА_33 як особу, яка 12 лютого 2018 року у вечірній час доби розбила скло в автомобілі на перехресті вул. Поштова та вул. Базарна та щось із нього взяла. (т. 7, а.с. 166-168);

-висновок експерта № 10-523 від 23 березня 2018 року, відповідно до якого вартість телефону «LG G Flex2 H950 32 GB Platinum Silver», станом на 12 лютого 2018 року може складати 4116,67 грн. (т. 7, а.с. 170-172);

-довідка про витрати на проведення експертизи № 10-523 від 23 березня 2018 року на суму 286,00 грн. (т. 7, а.с. 169);

Потерпілий ОСОБА_24 суду пояснив, що точної дати не пам`ятає, у вечері на «Анголенко» біля трамвайних ліній, поряд із зупинкою припаркував автомобіль «Chrysler cirrus» на стоянці. Із дружиною пішов вечеряти. Повернувшись через 40 хвилин, виявили розбите водійське скло та відсутній телефон, який був на зарядному пристрої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_66 пояснив, що приблизно у лютому 2018 року, ближче до вечора, приблизно після п`яти, біля гаражів, що розташовані неподалік третього пологового будинку, він зреагував на звук та побачив розбите скло зі сторони водія на світлій іномарці від якої відходив чоловіка, одягненого у чорну куртку із капюшоном, зовнішнього схожого на обвинуваченого, в руках у якого був предмет, зовнішнього схожий на барсетку. Спочатку чоловік стояв до нього спиною, потім розвернувся і він побачив його обличчя.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_33 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Шахрайство відносно ОСОБА_29 від 18.02.2018 року
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_36 визнав себе винним у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, оскільки минуло багато часу, близько 10 години ранку він зайшов у магазин, який знаходиться по вул. Чумаченко у м. Запоріжжі. У продавця попросив її телефон для того, щоб подзвонити. Потерпіла йому дозволила подзвонити зі свого мобільного телефону. Він взяв телефон і скориставшись моментом, коли потерпіла відволічеться, разом з мобільним телефоном останньої вийшов на вулицю та зник. В подальшому телефон здав у ломбард, а гроші потратив на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_29 суду пояснила, що дату та час остання не пам`ятає, оскільки минуло багато часу. Вона працювала у продуктовому магазині, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 . У вказаний магазин неодноразово приходив обвинувачений ОСОБА_36 як покупець, вона з ним раніше спілкувалась. Прийшовши в черговий раз до магазину, ОСОБА_36 взяв її телефон, «Nous» білого кольору та попросив зробити телефонний дзвінок. Вона не заперечувала та дозволила обвинуваченому зробити дзвінок. В цей час до магазину зайшов інший покупець, якого вона почала обслуговувати. Вона побачила як ОСОБА_36 вийшов з телефоном на вулицю. Вийшовши за ним слідом, останнього вже не побачила. Куди він пішов ОСОБА_29 не знала. Місце мешкання його вона також не знала. В подальшому телефон їй не повернули, проте ОСОБА_48 відшкодував їй матеріальні збитки у розмірі вартості телефону та попросив вибачення за вчинене. Просить призначити покарання на розсуд суду.

Із досліджених у судовому засіданні рапортів від 18.02.2015 року, судом встановлено, що службу «102» повідомлено про те, що невідомий забрав телефон у жінки, яка працює у продуктовому магазині (т. 8 а.с. 111, 112).

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.02.2018 року судом встановлено, що ОСОБА_29 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 18.02.2018 року, о 10-15 годині, шахрайським шляхом заволодів телефоном у корпусі білого кольору, чим спричинив останній матеріальних збитків (т. 8 а.с.113, зворот).

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.02.2018 року, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_29 впізнала ОСОБА_33 як особу, яка 18.02.2018 року викрала її майном, а саме телефон (том 8 а.с. 114-118).

Судом був досліджений запит слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_67 щодо повідомлення «Ломбард Капітал» органам поліції про надходження 18.02.2018 року у відділення мобільного телефону «Nous» моделі «NS 5004» IMEI НОМЕР_8 , НОМЕР_9 (т. 8 а.с. 119).

Із дослідженої у судовому засіданні відповіді ПТ «Місюра і Компанія» «Ломбард Капітал» від 23.02.2018 року, судом встановлено факт звернення до відділення ломбарду, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 29, прим. 38, ОСОБА_68 , який 18.02.2018 року за договором фінансового кредиту отримав кредит у розмірі 950 гривень під заклад мобільного телефону «Nous» моделі «NS 5004» IMEI НОМЕР_8 , НОМЕР_9 . Клієнтом прострочено в передбачений договором строк повернення ломбарду суми отриманого кредиту та нарахованих відсотків (т. 8 а.с. 120).

Крім того, у судовому засіданні був оглянутий «зіп-пакет» з маркувальним позначенням «Ломбард Капітал» в якому знаходяться дві сім-карти мобільних операторів «Київстар» та «МТС Україна». Постановою слідчого про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 19.02.2018 року вказаний зіп-пакет разом з сім-картами визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження (т. 8 а.с. 124, 125-126).

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_49 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_48 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, при таких обставинах.

18.02.2018 року приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_36 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшов до приміщення магазину «Продуктовий» ЧП «Юнес Хасан» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Чумаченка, будинок № 15. Далі, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_36 підійшов до торгового прилавку звідки відкрито для потерпілої викрав мобільний телефон марки «NOUS» моделі «NS 5004» ІМЕІ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , в якому була установлена сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером - НОМЕР_10 та сім карта мобільного оператора «МТС-Україна» з номером - НОМЕР_11 , який належить продавцю вказаного магазину, ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після вчинення злочинних дій відносно потерпілої, ОСОБА_36 зник з місця вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_33 потерпілій ОСОБА_29 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справі з таких підстав.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину.

З показів, наданих потерпілою ОСОБА_29 , судом встановлено, що остання, на прохання обвинуваченого, будучі введеною в оману, добровільно дозволила йому взяти її телефон та подзвонити з нього. ОСОБА_69 , в свою чергу, скористався довірою потерпілої та не повернув мобільний телефон, розпорядившись ним на власний розсуд.

З наведених підстав дії обвинуваченого ОСОБА_49 за епізодом від 18 лютого 2018 року відносно потерпілої ОСОБА_29 суд перекваліфіковує з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 липня 2018 року (справа № 511/2191/16-к, провадження № 51-1842 км 18)

3. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_70 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_45 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України, злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, нові кримінальні правопорушення вчинив після винесення відносно нього вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року, має на утриманні дитину сина ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває.

Вказані в обвинувальному акті обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в судовому засіданні ці обставини не доведені. Зазначена в обвинувальному акті обставина, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів, такою не є, оскільки повторність вчинення злочину є кваліфікуючою ознакою інкримінованого обвинуваченому злочину.
Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_72 кримінальних правопорушень, даних про його особу, думки прокурорів, які просили призначити покарання у вигляді позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_36 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив вчинювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Оскільки вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.11.2017 року ОСОБА_33 засуджено за ч.ч. 2-3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, дані кримінальні правопорушення вчинені після постановлення попереднього вироку, то покарання треба призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК Україна, а після цього остаточно призначити покарання за ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за нові злочини, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Органом досудового розслідування ОСОБА_45 також повідомлено про підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень.

4. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі.
1. 10 січня 2018 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_36 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майка, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, звернув увагу на автомобіль «МАН 2101», д.н. НОМЕР_13 , який був припаркований біля будинку 14-Ж по вул. Базарній у м. Запоріжжі. Далі, ОСОБА_36 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючі умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «МАН 2101» д.н. НОМЕР_13 , за допомогою власної фізичної сили, рукою розбив скло дверей автомобіля, з салону якого, шляхом вільного доступу, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_73 , а саме: мобільний телефон «Мейзу м3», вартість якого, відповідно з висновком експерта № 10-526 від 29.03.2018 складає 1650 гривень та грошові кошти у сумі 1500 гривень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_33 потерпілому ОСОБА_73 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3150 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як: таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинена повторно.

2. 17 січня 2018 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи неподалік кафе «Ліра», яке розташоване за адресою - вул. Олександрівська буд. 3 у м. Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше заготовленого лому, шляхом віджиму металопластикових дверей, проник до приміщення кафе, з якого, шляхом вільного доступу зі стіни банкетного залу, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_74 , а саме: телевізор «Samsung UE22H5610AKXUA», вартість, якого відповідно до висновку експерта № 10-527 від 23.03.2018 року, складає 5366 гривень 67 копійок, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_36 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

3. 18 січня 2018 року, у нічний час ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку № 56 по вул. Карпенка-Карого у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук, відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Публічному акціонерному Товариству «Запоріжжяоблеперго», а саме кабель зв`язку марки ТЗАШП 4?4?1,2, довжиною 120 метрів, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки, складає 13000 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

4. 23 січня 2018 року, у нічний час, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на перехресті вулиць Олексія Поради та Карпенка-Карого у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук, відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель телефонний мідний марки ТППеП 100x2x0,4, довжиною 45 метрів, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки, складає 9876 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізькій філії матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

5. 01 лютого 2018 року, у нічний час, ОСОБА_75 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку № 142 по вул. Івана Богуна в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук, відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель телефонний мідний марки ТППеп 50x2x0,4 довжиною 53 метри, вартість якого, згідно в висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки, складає 3545 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізькій філії матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно.

6. 03 лютого 2018 року, у вечірній час ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в районі зупинки громадського транспорту «ТЦ Україна» у м. Запоріжжя, під час здійснення посадки до маршрутного таксі, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з правої кишені куртки ОСОБА_21 мобільний телефон «НТС Оnе S» в корпусі чорного кольору, вартістю 700 гривень, що належить останньому. Після чого, ОСОБА_36 , залишаючись непоміченим, зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 700 гривень.

Своїми діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

7. 06 лютого 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в салоні маршрутного таксі № 88 в районі зупинки громадського транспорту «вул. Сталеварів» у м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав з правої кишені куртки ОСОБА_22 , мобільний телефон «Cubot Not S» в корпусі чорного кольору, вартістю 2500 гривень, що належить останній. Після чого ОСОБА_36 , залишаючись непоміченим, зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

8. 09 лютого 2018 року, у нічний час, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля буднику № 7 по вул. Авраменко у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук, відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель телефонний мідний марки ТППеп 100x2x0,4 довжиною 99 метрів, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки, складає 9879 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізькій філії матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_40 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

9. 10 лютого 2018 року, у нічний час, ОСОБА_76 , маючи умисел на таємне викраденя чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку № 13-А по вул. Полякова в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук, відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель телефонний мідний марки ТППеп 100x2x0,4 довжиною 92 метри, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки складає 11017 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізькій філії матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_77 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

10. 11 лютого 2018 року, у нічний час, ОСОБА_40 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на перехресті проспекту Моторобудівників та вулиці Звільненої у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук, відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель телефонний мідний марки ТППеп 300x2x0,64, довжиною 109 метрів, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об'єкта незалежної оцінки складає 54139 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізькій філії матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_77 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

11. 11 лютого 2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на ринку «Анголенко» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Гоголя, б. 32, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_23 , таємно викрав майно, а саме мобільний телефон «Xiomi Redmi Not 3 Pro 16 Gb», вартість якого відповідно до висновку експерта № 10-524 від 26.03.2018 року, складає 2433 гривень 33 копійки, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_36 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

12. 12 лютого 2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_36 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, звернув увагу на автомобіль «Лада Гранта», д.н. НОМЕР_14 , який був припаркований біля будинку 20 по вул. Шкільній у м. Запоріжжі. Далі, ОСОБА_36 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Лада Гранта», д.н. НОМЕР_15 , після чого, за допомогою власної фізичної сили, рукою розбив скло дверей водія автомобіля, з салону якого, шляхом вільного доступу, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_78 , а саме відеорегістратор «Ksiomi Yi Smart CAR», вартість якого згідно з висновком експерта № 10-521 від 27.03.2018 року, складає 1869 гривень 15 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

13. 12 лютого 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в районі зупинки громадського транспорту «ТЦ Україна» у м. Запоріжжя, під час здійснення посадки до маршрутного таксі, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав з правої кишені куртки ОСОБА_25 , мобільний телефон «Мeizu U20» в корпусі білого кольору, вартістю 3 999 гривень, що належить останній. Після чого, ОСОБА_36 залишаючись непоміченим, зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

14. 13 лютого 2018 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в салоні маршрутного таксі № 40 в районі зупинки громадського транспорту «вул. Гагаріна» у м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав з правої кишені куртки ОСОБА_26 , мобільний телефон «Redmi 4A» в корпусі золотого кольору, вартістю 2 999 гривень, що належить останній. Після чого, ОСОБА_36 залишаючись непоміченим, зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

15. 14 лютого 2018 року, у нічний час, ОСОБА_40 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку № 7 по вул. Бочарова у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом м`язової сили рук. відчинив колодязь підземної кабельної каналізації, звідки таємно викрав кабель телефонний мідний, який належить на праві власності Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель телефонний мідний марки ТППеп 50x2x0,4, довжиною 18 метрів, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний Центр Дробнова» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки складає 976 гривень 00 копійок, чим спричинив Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізькій філії матеріальну шкоду па вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_40 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

16. 14 лютого 2018 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_36 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «ТЦ Україна» у м. Запоріжжя, під час здійснення посадки до маршрутного таксі № 80, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав з правої кишені куртки ОСОБА_79 , мобільний телефон «Lenovo A 7000-a» в корпусі чорного кольору, вартістю 4299 гривень, що належить ОСОБА_80 . Після чого ОСОБА_36 , залишаючись непоміченим, зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

17. 16 лютого 2018 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_36 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в Олександрівському районі м. Запоріжжя, звернув увагу на автомобіль «Форд транзит», д.н. НОМЕР_16 , який був припаркований біля будинку 1-А по вул. Базарній у м. Запоріжжі. Далі ОСОБА_36 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Форд транзит», д.н. НОМЕР_16 , після чого, за допомогою власної фізичної сили, рукою розбив скло дверей автомобіля, з салону якого, шляхом вільного доступу, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_28 , а саме мобільний телефон «Мейзу м5 2/16 Gb», вартість якого відповідно до висновку експерта № 10-522 від 26.03.2018 року, складає 2016 гривень 33 копійки; мобільний телефон «Samsung c360 H/DS», вартість якого відповідно до висновку експерта № 10-522 від 26.03.2018 року, складає 1083 гривень 33 копійки, а всього майна на загальну суму 3099 гривен 66 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_81 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_36 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

5. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_82 .
Обвинувачений ОСОБА_48 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, пояснивши, що вказані кримінальні правопорушення не вчинював. Також додатково зазначив, що при проведенні слідчих експериментів він визнавав свою вину лише тому, що у нього вже був вирок суду про призначення йому реального покарання. Крім того, перед тим, як вмикати камеру та проводити відеозапис слідчого експерименту працівники поліції розповідали йому що, де і як треба розповідати. Цивільні позови не визнав.

6. Докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_49 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Крадіжка майна ОСОБА_83 від 10 січня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 суду пояснив, що дане кримінальне правопорушення він не вчиняв.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 10 січня 2018 року, а саме ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базна, буд. 14-ж, на якій розташований автомобіль «МАН 2101», державний реєстраційний знак НОМЕР_13 (т.7, а.с.83-89);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_64 впізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому телефони «Мейзу м3» та «Леново» (т.7 а.с. 90);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 16 березня 2018 року згідно якого ОСОБА_84 впізнав ОСОБА_49 як особу, яка 10 січня 2018 року у денний час розбив водійське скло в вантажному автомобілі та щось з нього взяв;

-висновок експерта № 10-526 від 29 березня 2018 року, в якому вказано, що ринкова вартість телефону «Meizu M2 16Gb» становить 1 650 грн.

-довідка про витрати на проведення експертизи № 10-526 від 29 березня 2018 року у розмірі 286 грн.

Потерпілий ОСОБА_83 , повідомлений своєчасно та належним чином, у встановлений законом строк, у судові засідання не з`явився, надав заяви про проведення судових засідань за його відсутністю. Покарання просить призначити на розсуд суду (т. 8, а.с. 76, 223);

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_84 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_33 він не знає. Неодноразово був понятим та свідком у райвідділі поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_64 суду показав, що він працює продавцем бувшої у використання техніки на ринку «Анголенко». Обвинуваченого він не впізнає та не пам`ятає, щоб ОСОБА_48 приносив йому що-небудь на продаж.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_49 у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_64 впізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому телефони «Мейзу м3» та «Леново» не може бути прийнятий судом до уваги на підтвердження вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки вказані телефони у встановленому законом порядку не вилучились, що унеможливлює їх ідентифікацію з телефонами викраденими у потерпілого.

Крім того, свідок ОСОБА_85 , безпосередньо допитаний в судовому засіданні, пояснив, що не знайомий з обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_84 у судовому засіданні спростував факт того, що він впізнає ОСОБА_49 , пояснивши при цьому, що жодного разу його не бачив.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_49 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крадіжка майна ОСОБА_74 від 17 січня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 17 січня 2018 року, а саме кафе «Ліра», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 3 (т. 7, а.с. 122-127);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_50 впізнав ОСОБА_49 як особу, яка 17 січня 2018 року продала йому телевізор «Самсунг» діагоналлю 42 дюйма; (т. 7, а.с. 128-130);

-висновок експерта № 10-527 від 23 березня 2018 року, за яким вартість телевізора «Samsung UE22H5610AKXUA» станом на 16 січня 2018 року може становити 5 366, 67 грн. (т. 7 , а.с. 132-134);

-довідка про витрати на проведення експертизи № 120-527 від 23 березня 2018 року на суму 286, 00 грн. (т. 7, а.с. 131).

Потерпіла ОСОБА_74 , повідомлена своєчасно та належним чином, у судові засідання не з`явилася, до суду надала заяви про проведення судових засідань за її відсутністю, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду (т. 8, а.с. 75, 221).

У судовому засідання свідок ОСОБА_50 показав, що у 2018 році він працював на радіо ринку. У кінці січня на початку лютого 2018 року до нього декілька разів з метою продажу різного майна приходив обвинувачений. Одного разу він прийшов продати телевізор «Samsung». При продажу обвинуваченим вказаного майна документи на речі у нього були відсутні.

Покази свідка ОСОБА_50 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показів останнього неможливо ідентифікувати телевізор Самсунг, придбаний останнім, з телевізором, викраденим у потерпілої. Крім того, придбаний свідком телевізор у встановленому законом порядку не вилучався.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_49 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано. Від виклику та допиту свідків ОСОБА_86 та ОСОБА_87 сторона обвинувачення відмовилася.

Крадіжка майна ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 18 січня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 18 січня 2018 року, а саме ділянки місцевості, що розташована біля будинку № 54 по вул. Карпенка Карого, де були розташовані два відкритих на момент огляду колодязя (т. 7 а.с. 185-189);

-заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 18 січня 2018 року про кримінальне правопорушення (т. 7, а.с. 190);

-довідка про визнання вартості майна, а саме кабелю ТЗАШП 4х4х1,2, довжиною 120 м. на загальну суму 34200,00 грн. (т. 7, а.с. 191);

-довідка ПАТ «Запоріжжяобленерго» про умисне пошкодження кабеля лінії зв`язку (т. 7, а.с. 192);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_88 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку. (том 7, а.с. 193-196);

Представник потерпілого ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_89 пояснив, що 18 січня 2018 року спрацювала сигналізація, апаратура сповістила про пошкодження кабелю. Під час перевірки було виявлено пропажу кабелю довжиною 120 метрів, розмір 4?4?1,2. Зазначений кабель належав підприємству. Про обставини крадіжки йому нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_88 показав, що у 2015 році, 2017-2018 роках займався прийомом металу у Комунарському та Шевченківських районах м. Запоріжжя. Чи приносив до нього обвинувачений ОСОБА_36 метал на здачу не пам`ятає, а самого ОСОБА_33 не впізнає.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_49 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Протокол огляду місця події від 18 січня 2017 року, заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 18 січня 2018 року про кримінальне правопорушення, довідка про визнання вартості майна, а саме кабелю ТЗАШП 4х4х1,2, довжиною 120 м. на загальну суму 34200,00 грн., довідка ПАТ «Запоріжжяобленерго» про умисне пошкодження кабелі лінії зв`язку не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_90 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_88 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку, не може бути взятий судом до уваги як доказ вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Крім того, вказаний свідок у судовому засіданні пояснив, що не впізнає обвинуваченого.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Від виклику та допиту свідків ОСОБА_91 та ОСОБА_92 сторона обвинувачення відмовилася.

Крадіжка майна ПАТ «Укртелеком» від 23 січня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 24 січня 2018 року, а саме ділянки місцевості на перехресті вул. Карпенка Карого та вул. Олексія Породи, на якій розташовані два відкритих комунікаційних колодязя в яких були виявлені пошкоджені кабелі (т. 7, а.с. 197-202);

-заява ПАТ «Укртелеком» від 24 січня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення (т. 7, а.с. 203);

-довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, а саме кабелю телефонного ТППеп 100х2х0,4 0, 045 км. на загальну суму 13833,26 грн. (т. 7, а.с. 204);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2075 від 24.01.2018 року про встановлення викрадення (т. 7, а.с. 205);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2075 від 24.01.2018 року про дефект лінійно кабельних споруд на ділянці вул. К.Карого/вул.О.Поради (т. 7, а.с. 206);

-замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготовки довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків від протиправного посягання (т. 7, а.с. 207);

-заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення (т. 7, а.с. 208);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_93 впізнав ОСОБА_49 як особу, який продав йому мідну проволоку (т. 7, а.с. 209-212);

Представник ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні зазначив, що підприємство є потерпілим по шести епізодах, в тому числі і за епізодом від 23.01.2018 року, де вкрадено телефонний кабель із кабельної каналізації. Додатково пояснив, що засоби телефонного зв`язку знаходяться під технічною охороною. У випадку їх пошкодження, черговий персонал отримує повідомлення про пошкодження, визначається місце пошкодження і туди виїжджає наряд ТОВ «Охоронний Холдінг», який здійснює охорону майна. Також зазначена інформація передається на службу «102». На місце пригоди виїжджають працівники Укртелеком, вони визначають характер пошкоджень, ємність, засоби та матеріали які знадобляться для відновлення зв`язку. По усім зазначеним епізодам, з урахуванням відновлювальних робіт та матеріалів «Укртелеком» заподіяно шкоду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_93 суду пояснив, що у січні лютому 2018 року обвинувачений приносив йому мідну проволоку для продажу приблизно за 200-400 грн. Це відбувалося 3-4 рази.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, протокол огляду місця події від 24 січня 2018 року, заява ПАТ «Укртелеком» від 24 січня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення, довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, акт ПАТ «Укртелеком» № 2075 від 24.01.2018 року про встановлення викрадення, акт ПАТ «Укртелеком» № 2075 від 24.01.2018 року про дефект лінійно кабельних споруд на ділянці вул. К.Карого/вул.О.Поради, замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготовки довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків від протиправного посягання, заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_90 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_94 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку, не може бути взятий судом до уваги як доказ вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Показання свідка ОСОБА_95 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показів останнього неможливо ідентифікувати мідну проволоку, яку він купував, з тією, яку було викрадено у ПАТ «Укртелеком».

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано. Від виклику та допиту свідків ОСОБА_96 та ОСОБА_97 сторона обвинувачення відмовилася.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинувачено у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком».

Крадіжка майна ПАТ «Укртелеком» від 01.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 01 лютого 2018 року, а саме ділянки місцевості по вул. Івана Богуна, 142 у м. Запоріжжі, на якому розташований об`єкт, що має численні кабелі та стовб, на якому наявний кабель із пошкодженнями (т. 7, а.с. 2313-217);

-заява ПАТ «Укртелеком» від 01 лютого 2018 року про вчинення кримінального правопорушення (т. 7, а.с. 218);

-довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна телефонного мідного кабелю ТППеп 50х2х0,4, довжиною 0,053 км. на загальну суму 4238,18 грн. (т. 7, а.с. 219);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 558 від 01.02.2018 року про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС (т. 7, а.с. 220);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 558 від 01.02.2018 року про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. І. Богуна (т. 7, а.с. 221);

-замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків (т. 7, а.с. 222);

-заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку (т. 7, а.с. 223);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_93 впізнав ОСОБА_33 як чоловіка, який продав йому мідну проволоку. (т. 7, а.с. 224-227).

Представник ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні зазначив, що підприємство є потерпілим по шести епізодах, в тому числі і по епізоду від 01.02.2018 року. Додатково пояснив, що засоби телефонного зв`язку знаходяться під технічною охороною. У випадку їх пошкодження, черговий персонал отримує повідомлення про пошкодження, визначається місце пошкодження і туди виїжджає наряд ТОВ «Охоронний Холдінг», який здійснює охорону майна. Також зазначена інформація передається на службу «102». На місце пригоди виїжджають працівники Укртелеком, вони визначають характер пошкоджень, ємність, засоби та матеріали які знадобляться для відновлення зв`язку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_93 суду пояснив, що у січні лютому 2018 року обвинувачений приносив йому мідну проволоку для продажу приблизно за 200-400 грн. Це відбувалося 3-4 рази.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, протокол огляду місця події, заява ПАТ «Укртелеком» про вчинення кримінального правопорушення, довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, акт ПАТ «Укртелеком» про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС, акт ПАТ «Укртелеком» про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. І. Богуна, замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків, заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_90 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_94 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку, не може бути взятий судом до уваги як доказ вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Показання свідка ОСОБА_95 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показів останнього неможливо ідентифікувати мідну проволоку, яку він купував, з тією, яку було викрадено у ПАТ «Укртелеком».

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинувачено у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком».

Крадіжка майна ОСОБА_21 від 03.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду від 10 березня 2018 року, а саме мобільного телефону «HTC» в корпусі чорного кольору (т. 8, а.с. 44-45);

-постанова слідчого про визнання мобільного телефону «HTC One C» в корпусі чорного кольору речовим доказом (т. 8, а.с. 46);

-розписка ОСОБА_21 про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону «HTC One C» в корпусі чорно-сірого кольору (т. 8, а.с. 47);

-довідка ФОП ОСОБА_98 про вартість телефону «HTC One C» станом на 03 лютого 2018 року у розмірі 700 грн. (т. 8, а.с. 48);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a». (т. 8, а.с. 4954);

Потерпілий ОСОБА_21 суду пояснив, що у лютому 2018 року, точну дату та час він не пам`ятає, він їхав у маршрутці у м. Запоріжжі, вийшовши на зупинці «Універмаг Україна» він зрозумів, що його сенсорний телефон чорного кольору із вигроворуванням номеру телефону, який він придбав приблизно за 1000 грн. та який у нього був у правому кармані куртки, зник. До відділу поліції із заявою він не звертався, трохи згодом до нього подзвонили з райвідділу поліції та повідомили про знайдений телефон.

Допитати свідка ОСОБА_99 не надалося можливим у зв`язку з його неодноразовою неявкою в суд. В подальшому сторона обвинувачення відмовилися від виклику та допиту вказаного свідка.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_100 у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Протокол огляду від 10 березня 2018 року, постанова слідчого про визнання мобільного телефону «HTC One C» в корпусі чорного кольору речовим доказом, розписка ОСОБА_21 про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону «HTC One C» в корпусі чорно-сірого кольору, довідка ФОП ОСОБА_98 про вартість телефону не несуть інформації про вчинення злочину саме обвинуваченим.

В постанові слідчого про визнання речових доказів від 15.03.2018 року зазначено, що оглянутий мобільний телефон добровільно видано працівникам поліції, однак перевірити цю інформацію суд позбавлений можливості, оскільки свідок, на неодноразові виклики, до суду не з`являвся, сторона обвинувачення клопотання про примусовий привід виклик свідка не заявляла, а в подальшому відмовилася від допиту цього свідка.

Таким чином, вказаний телефон у встановленому законом порядку не вилучався, що унеможливлює його ідентифікацію з телефоном, викраденим у потерпілої.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a», суд не може прийняти до уваги на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки вказаний телефон в установленому законом порядку не вилучався, ідентифікувати його з телефоном, викраденим у потерпілого неможливо.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_21 .

Крадіжка майна ОСОБА_22 від 06.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-довідка ФОП ОСОБА_98 про вартість телефону «Cubot Not S» станом на 06 лютого 2018 року у розмірі 2 500 грн. (т. 8, а.с. 37);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a». (т. 8, а.с. 4954)

Потерпіла ОСОБА_22 суду пояснила, що 06 лютого 2018 року, перебуваючи на зупинці міського транспорту «вул. Сталеварів» в маршрутне таксі, маючи у кишені мобільний телефон «Cubot Not S» в корпусі чорного кольору, на дві сім-карти з картою пам`яті на 8 Гбт. та вартістю 2500 гривень. Перед нею заходила до транспорту дівчина, а після чоловік невисокого зросту з темним волоссям, одягнений у чорну куртку. Проїхавши одну зупинку, вона зрозуміла, що телефон відсутній. Прийшовши до дому за допомогою комп`ютерної програми встановила, що телефон був вимкнений на перехресті вул. Незалежної України та вул. Миру.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a», суд не може прийняти до уваги на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки вказаний телефон в установленому законом порядку не вилучався, ідентифікувати його з телефоном, викраденим у потерпілого неможливо.

Допитати свідка ОСОБА_99 не надалося можливим у зв`язку з його неодноразовою неявкою в суд. В подальшому сторона обвинувачення відмовилися від виклику та допиту вказаного свідка.

Інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_33 суду не надано.

Крадіжка майна ПАТ «Укртелеком» від 09.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 09 лютого 2018 року, а саме ділянки місцевості по вул. Авраменко біля буд. 13, де розташований відкритий комунікаційний колодязь, в якому пошкодження кабелів (т. 7, а.с. 228 230);

-заява ПАТ «Укртелеком» від 09 лютого 2018 року про вчинення кримінального правопорушення (т. 7, а.с. 231);

-довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна телефонного мідного кабелю ТППеп 100х2х0,4, довжиною 0,099 км. на загальну суму 15176,47 грн. (т. 7, а.с. 232);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2090а від 09.02.2018 року про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС (т. 7, а.с. 233);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2090а від 09.02.2018 року про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. Авраменка, 7 (т. 7, а.с. 234);

-замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків (т. 7, а.с. 235);

-заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку (т. 7, а.с. 236);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_93 упізнав ОСОБА_33 як особу, яка продав йому мідну проволоку. (т. 7, а.с. 237-240).

Представник ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні зазначив, що підприємство є потерпілим по шести епізодах, в тому числі і по епізоду від 09.02.2018 року. Додатково пояснив, що засоби телефонного зв`язку знаходяться під технічною охороною. У випадку їх пошкодження, черговий персонал отримує повідомлення про пошкодження, визначається місце пошкодження і туди виїжджає наряд ТОВ «Охоронний Холдінг», який здійснює охорону майна. Також зазначена інформація передається на службу «102». На місце пригоди виїжджають працівники Укртелеком, вони визначають характер пошкоджень, ємність, засоби та матеріали які знадобляться для відновлення зв`язку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_93 суду пояснив, що у січні лютому 2018 року обвинувачений приносив йому мідну проволоку для продажу приблизно за 200-400 грн. Це відбувалося 3-4 рази.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, протокол огляду місця події, заява ПАТ «Укртелеком» про вчинення кримінального правопорушення, довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, акт ПАТ «Укртелеком» про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС, акт ПАТ «Укртелеком» про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. І. Богуна, замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків, заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_90 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_94 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку, не може бути взятий судом до уваги як доказ вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Показання свідка ОСОБА_95 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показів останнього неможливо ідентифікувати мідну проволоку, яку він купував, з тією, яку було викрадено у ПАТ «Укртелеком».

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком».

Крадіжка майна ПАТ «Укртелеком» від 10.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 10 лютого 2018 року, а саме ділянки місцевості по вул. Поляков біля буд. 13А, де розташований відкритий комунікаційний колодязь, в якому пошкоджений кабель зі слідами зрізу. (т. 7, а.с. 241-244);

-заява ПАТ «Укртелеком» від 12 лютого 2018 року про вчинення кримінального правопорушення (т. 7, а.с. 245);

-довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна телефонного мідного кабелю ТППеп 100х2х0,4, довжиною 0,092 км. на загальну суму 14109,26 грн. (т. 7, а.с. 246);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2097 від 12.02.2018 року про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС (т. 7, а.с. 247);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2097 від 12.02.2018 року про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. Полякова 13а 15а (т. 7, а.с. 248);

-замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків (т. 7, а.с. 249);

-заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку (т. 7, а.с. 250);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_93 упізнав ОСОБА_33 як особу, яка продала йому мідну проволоку. (т. 8, а.с. 1-4).

Представник ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні зазначив, що підприємство є потерпілим по шести епізодах, в тому числі і по епізоду від 10.02.2018 року. Додатково пояснив, що засоби телефонного зв`язку знаходяться під технічною охороною. У випадку їх пошкодження, черговий персонал отримує повідомлення про пошкодження, визначається місце пошкодження і туди виїжджає наряд ТОВ «Охоронний Холдінг», який здійснює охорону майна. Також зазначена інформація передається на службу «102». На місце пригоди виїжджають працівники Укртелеком, вони визначають характер пошкоджень, ємність, засоби та матеріали які знадобляться для відновлення зв`язку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_93 суду пояснив, що у січні лютому 2018 року обвинувачений приносив йому мідну проволоку для продажу приблизно за 200-400 грн. Це відбувалося 3-4 рази.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, протокол огляду місця події, заява ПАТ «Укртелеком» про вчинення кримінального правопорушення, довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, акт ПАТ «Укртелеком» про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС, акт ПАТ «Укртелеком» про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. І. Богуна, замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків, заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_90 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_94 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку, не може бути взятий судом до уваги як доказ вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Показання свідка ОСОБА_95 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показів останнього неможливо ідентифікувати мідну проволоку, яку він купував, з тією, яку було викрадено у ПАТ «Укртелеком».

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком».

Крадіжка майна ПАТ «Укртелеком» від 11.02.2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 11 лютого 2018 року, а саме ділянки місцевості по вул. Моторобудівників, буд. 106, де розташований відкритий комунікаційний колодязь, в якому наявні різні за довжиною кабелі. (т. 8, а.с. 5-7);

-заява ПАТ «Укртелеком» від 12 лютого 2018 року про вчинення кримінального правопорушення (т. 8, а.с. 8);

-довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна телефонного мідного кабелю ТППеп 300х2х0,64, довжиною 0,109 км. на загальну суму 73803,34 грн. (т. 8, а.с. 9);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2096 від 12.02.2018 року про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС (т. 8, а.с. 10);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2096 від 12.02.2018 року про дефекти лінії кабельних споруд по вул. Моторобудівників, 108-106 (т. 8, а.с. 11);

-замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків (т. 8, а.с. 12);

-заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку (т. 8, а.с. 13);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_101 упізнав ОСОБА_33 , як особу, який продав йому мідну проволоку. (т. 8, а.с. 14-17).

Представник ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні пояснив, що підприємство є потерпілим по шести епізодах, в тому числі і по епізоду від 11.02.2018 року. Додатково пояснив, що засоби телефонного зв`язку знаходяться під технічною охороною. У випадку їх пошкодження, черговий персонал отримує повідомлення про пошкодження, визначається місце пошкодження і туди виїжджає наряд ТОВ «Охоронний Холдінг», який здійснює охорону майна. Також зазначена інформація передається на службу «102». На місце пригоди виїжджають працівники Укртелеком, вони визначають характер пошкоджень, ємність, засоби та матеріали які знадобляться для відновлення зв`язку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_101 суду пояснив, що у 2015, 2017 та 2018 роках займався прийомом металу у Комунарському та Шевченківських районах м. Запоріжжя. Чи приносив до нього обвинувачений ОСОБА_36 метал на здачу та самого ОСОБА_33 не пам`ятає та не впізнає.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, протокол огляду місця події, заява ПАТ «Укртелеком» про вчинення кримінального правопорушення, довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, акт ПАТ «Укртелеком» про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС, акт ПАТ «Укртелеком» про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. І. Богуна, замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків, заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_90 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_101 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продала йому мідну проволоку, не може бути взятий судом до уваги як доказ вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Показання свідка ОСОБА_102 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показів останнього неможливо ідентифікувати мідну проволоку, яку він купував, з тією, яку було викрадено у ПАТ «Укртелеком».

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинувачено у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком».

Крадіжка майна ОСОБА_23 від 11.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_103 впізнав ОСОБА_33 , як особу, яка 11 лютого 2018 року продала йому телефон «Xiomi Redmi 3 Pro». (т. 7, а.с. 150-152);

-висновок експерта від 26 березня 2018 року № 10-524, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiomi Redmi 3 Pro» станом на 11 лютого 2018 року може становити 2433,33 грн. (т. 7, а.с. 154-156);

-довідка про витрати на проведення експертизи № 10-524 від 26 березня 2018 року на суму 286,00 грн. (т. 7, а.с. 153);

Потерпілий ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснив, що 11 лютого 2018 року близько 12-00 години, на ринку «Анголенко» зайшов до рибного павільйону. В правом кармані знаходився телефон «Xiomi Redmi 3 Pro», останній слухав музику у безпровідних навушниках, по блютуз. Вибрав товар, попросив продавчиню його зважити. При розрахунку за товар помітив, що музика почала грати із перешкодами, значення він цьому не придав. Проте коли клав гаманець до карману звернув увагу на те, що телефон відсутній. Музика взагалі перестала грати, що свідчило про те, що телефон знаходиться на великій відстані від нього.Крім того, зазначив, що обвинувальному акті вказана модель не того мобільного телефону, який у нього було викрадено.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_64 показав, що працює продавцем бувшої у використання техніки на ринку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », проте обвинуваченого не впізнає та не пам`ятає чи приносив він з метою продажу до нього техніку.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до висновку, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Висновок експерта та довідка про витрати на проведення експертизи ніякої інформації про вчинення цього кримінального правопорушення саме ОСОБА_44 не несуть.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_103 впізнав ОСОБА_33 , як особу, яка 11 лютого 2018 року продала йому телефон «Xiomi Redmi 3 Pro» не може бути прийнятий судом до уваги на підтвердження вчинення цього злочину обвинуваченим, оскільки вказаний у протоколі мобільний телефон в установленому законом порядку не вилучався, що унеможливлює його ідентифікацію з мобільним телефоном, викраденим у потерпілого.

Вказані обставини викликають у суду обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого у вчинені крадіжки майна потерпілого ОСОБА_23 .

Крадіжка майна ОСОБА_104 від 12.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював, оскільки в цей час перебував у міській клінічній лікарні № 2.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 12 лютого 2018 року, а саме автомобіля «Лада Гранта», державний реєстраційний знак НОМЕР_15 , білого кольору, який розташований на ділянці місцевості приблизно на відстані п`яти метрів від входу до Олександрівського ВП, що розташований по вул. Олександрівській, 2 у м. Запоріжжі, переднє скло зі сторони водія у якого було відсутнє (т. 7 а.с. 100-103);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_50 впізнав ОСОБА_33 , як особу, у якого придбав 12 лютого 2018 року придбав відео регістратор «Kсеоми» (т. 7 а.с. 104-107);

-висновок експерта від 27 березня 2018 року № 10-521, відповідно до якого вартість відео реєстратора «Xiaomi Yi Smart Car» станом на 12 лютого 2018 року складає 1869,15 грн. (т. 7 а.с. 108-110);

-довідка про витрати на проведення експертизи № 10-521 від 27 березня 2018 року у розмірі 286,00 грн. (т. 7 а.с. 107);

Потерпілий ОСОБА_104 суду пояснив, що у лютому 2018 року (точну дату не пам`ятає) о 01:30 годині спрацювала сигналізація в автомобілі «Лада Гранта», який було припарковано біля під`їзду. Він виглянув у вікно, побачив біля машини силует із ліхтарем. Спустився до машини побачив розбите праворуч бокове скло та викрадений відеореєстратор «Ksiomi Yi Smart CAR».

У судовому засідання свідок ОСОБА_50 показав, що у 2018 році він працював на радіо ринку. У кінці січня на початку лютого 2018 року до нього декілька разів з метою продажу різного майна приходив обвинувачений. Одного разу він прийшов продати відео реєстратор, модель він не пам`ятає. При продажу обвинуваченим вказаного майна документи на речі у нього були відсутні.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до висновку, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Протокол огляду місця події, висновок експерта та довідка про витрати на проведення експертизи ніякої інформації про вчинення цього кримінального правопорушення саме ОСОБА_44 не несуть.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_50 впізнав ОСОБА_33 , як особу, у якого придбав 12 лютого 2018 року він придбав відео регістратор «Kсеоми», не може бути прийнятий судом до уваги на підтвердження вчинення цього злочину обвинуваченим, оскільки вказаний у протоколі відеореєстратор в установленому законом порядку не вилучався, що унеможливлює його ідентифікацію з відеореєстратором, викраденим у потерпілого.

Допитати свідка ОСОБА_105 у судовому засіданні не виявилися можливим через неявку свідка у судові засідання, клопотань про примусовий привід від сторони обвинувачення не надходило, в подальшому сторона обвинувачення відмовилися від виклику та допиту вказаного свідка.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення суду не надано.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинувачено у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_106 .

Крадіжка майна ОСОБА_25 від 12.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював, оскільки в цей час перебував у міській клінічній лікарні № 2.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-довідка ФОМ ОСОБА_107 про вартість телефону «Мeizu U20» станом на 12 2018 року у розмірі 3999,00 грн. (том 8, а.с. 39);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a». (т. 8, а.с. 4954)

Потерпіла ОСОБА_25 суду пояснила, що 12 лютого 2018 року, приблизно з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «торгівельний центр Україна», вона сіла в маршрутне таксі, маючи у правому кармані мобільний телефон «Мeizu U20» у сірому чохлі на одну сім-картку, вартістю 3 999 грн. Зайшовши до маршрутки та заплативши за проїзд, вона зрозуміла, що телефон відсутній, зателефонувавши на нього з телефону сусіднього пасажиру зрозуміла, що він вимкнений.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a», суд не може прийняти до уваги на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки вказаний телефон в установленому законом порядку не вилучався, ідентифікувати його з телефоном, викраденим у потерпілого неможливо.

Допитати свідка ОСОБА_99 не надалося можливим у зв`язку з його неодноразовою неявкою в суд. В подальшому сторона обвинувачення відмовилися від виклику та допиту вказаного свідка.

Інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_33 суду не надано.

Крадіжка майна ОСОБА_26 від 13.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював, оскільки в цей час перебував у міській клінічній лікарні № 2.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-копії чеків ТОВ «АЛЛО» про придбання 12 серпня 2017 року мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4» за 3999,00 грн. (т. 8, а.с. 40);

-довідка ФОП ОСОБА_98 про вартість телефону «Redmi 4» станом на 13 лютого 2018 року у розмірі 2999,00 грн. (т. 8,а.с. 41);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a». (т. 8, а.с. 4954)

Потерпіла ОСОБА_26 по епізоду 13 лютого 2018 року пояснила, що приблизно о 20-21 годині 14 лютого 2018 року вона їхала з роботи. Вставши на зупинки біля ДК ім. Кірова вона пішла у бік просп. Металургів, щоб сісти на автобус № 19. Зайшовши до автобусу, вона дістала свій телефон «Xiaomi Redmi 4» на дві сім-карти, який вона придбала приблизно за 3 000 грн., щоб подивитися котра година, після чого поклала його у карман джинсів. Вийшовши із автобусу зрозуміла, що телефон відсутній.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a», суд не може прийняти до уваги на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки вказаний телефон в установленому законом порядку не вилучався, ідентифікувати його з телефоном, викраденим у потерпілого неможливо.

Допитати свідка ОСОБА_99 не надалося можливим у зв`язку з його неодноразовою неявкою в суд. В подальшому сторона обвинувачення відмовилися від виклику та допиту вказаного свідка.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_33 у вчиненні цього кримінального правопорушення стороною обвинувачення суду не надано.

Крадіжка майна ПАТ «Укртелеком» від 14.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 14 лютого 2018 року, а саме ділянки місцевості по вул. Бочарова, 7, де розташований відкритий комунікаційний колодязь, ввиявлено відсутність ПП 50х2х0,4 довжиною 18 м. (т. 8, а.с. 18-20);

-заява ПАТ «Укртелеком» від 14 лютого 2018 року про вчинення кримінального правопорушення (т. 8, а.с. 21);

-довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна телефонного мідного кабелю ТППеп 50х2х0,4, довжиною 0,018 км. на загальну суму 1439,38 грн. (т.8, а.с. 22);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2102/67/2018 про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС (т.8, а.с.23);

-акт ПАТ «Укртелеком» № 2102 від 14.02.2018 року про дефекти магістральної мережі зв`язку на стовпах по вул. Бочарова 7 (т. 8, а.с. 24);

-замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків (т. 8, а.с. 25);

-заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку (т. 8, а.с. 26);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_88 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продав йому мідну проволоку. (т. 8, а.с. 27-30).

-постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування (т. 8, а.с. 31- 33);

-постанова про призначення товарознавчої експертизи (т. 8, а.с. 34);

-копія висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (т. 8, а.с. 35).

Представник ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні пояснив, що підприємство є потерпілим по шести епізодах, в тому числі і по епізоду від 14.02.2018 року. Додатково пояснив, що засоби телефонного зв`язку знаходяться під технічною охороною. У випадку їх пошкодження, черговий персонал отримує повідомлення про пошкодження, визначається місце пошкодження і туди виїжджає наряд ТОВ «Охоронний Холдінг», який здійснює охорону майна. Також зазначена інформація передається на службу «102». На місце пригоди виїжджають працівники Укртелеком, вони визначають характер пошкоджень, ємність, засоби та матеріали які знадобляться для відновлення зв`язку. По обставинам кримінального правопорушення нічого пояснити не може.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_88 показав, що у 2015, 2017 та 2018 роках займався прийомом металу у Комунарському та Шевченківських районах м. Запоріжжя. Обвинуваченого ОСОБА_33 не знає та не пам`ятає чи приносів останній йому метал на здачу.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Протокол огляду місця події, заява ПАТ «Укртелеком» про вчинення кримінального правопорушення, довідка ПАТ «Укртелеком» про вартість викраденого майна, акт ПАТ «Укртелеком» про встановлення викрадення, знищення та/або пошкодження ЛКС, акт ПАТ «Укртелеком» про дефекти магістральної мережі зв`язку, замовлення ПАТ «Укртелеком» для підготування довідки для правоохоронних органів про розмір завданих прямих матеріальних збитків, заява про обґрунтування ПАТ «Укртелеком» правової кваліфікації кримінального правопорушення про злочинних посягань на лінії зв`язку, постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування, постанова про призначення товарознавчої експертизи, копія висновку суб`єкта оціночної діяльності не несуть ніякої інформації про вчинення цього кримінального правопорушення саме обвинуваченим.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_88 упізнав ОСОБА_49 як особу, яка продав йому мідну проволоку, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки в протоколі не зазначено коли саме, скільки і який мідний дріт йому було продано.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_88 обвинуваченого ОСОБА_33 не впізнав та не пам`ятає чи приносів останній йому метал на здачу.

Викладені обставини викликають у суду обґрунтований сумнів щодо доведеності вини обвинувачено у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком».

Крадіжка майна ОСОБА_108 від 14.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-фото коробки телефону «Lenovo A 7000-a» в корпусі чорного кольору (т.8, а.с. 42);

-довідка ФОП ОСОБА_98 про вартість телефону «Lenovo A 7000-a», станом на 17 січня 2018 року у сумі 4299,00 грн. (т. 8, а.с. 43);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a». (т. 8, а.с. 4954)

Потерпілий ОСОБА_108 суду пояснив, що напередодні надав свій телефон «Lenovo A 7000-a» в корпусі чорного кольору, на дві сім-картки з карткою пам`яті на 32 Гбт. дочці, 2002 року народження, яка 14 лютого 2018 року, приблизно з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, перебувала на автобусній зупинці «Україна». Зайшовши до маршрутного таксі, вона зрозуміла, що телефон відсутній, а подзвонивши на нього із телефону сусіднього пасажира зрозуміла, що телефон вимкнено. Вартість телефону становить приблизно 4200 4300 грн.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 30 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_99 впізнав ОСОБА_33 як особу, яка йому 04 лютого 2018 року продала мобільний «HTC One C», 07 лютого 2018 року продала телефон Cubot Not S», 13 лютого 2018 року мобільний телефон «Xiaomi 4А» та «Мeizu U20» та 15 лютого 2018 року - «Lenovo A 7000-a», суд не може прийняти до уваги на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки вказаний телефон в установленому законом порядку не вилучався, ідентифікувати його з телефоном, викраденим у потерпілого неможливо.

Допитати свідка ОСОБА_99 не надалося можливим у зв`язку з його неодноразовою неявкою в суд. В подальшому сторона обвинувачення відмовилися від виклику та допиту вказаного свідка.

Від допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_79 сторона обвинувачення відмовилися.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_33 у вчиненні цього кримінального правопорушення стороною обвинувачення суду не надано.

Крадіжка майна ОСОБА_28 від 16.02.2018 року
Обвинувачений ОСОБА_48 вину не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчинював.

На підтвердження вини ОСОБА_49 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол огляду місця події від 16 лютого 2018 року, а саме автомобіля «Форд» жовтого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_16 , дах якого пофарбовано у білий колір, який розташований на парковці по вул. Базарна, 1а (т. 7, а.с. 173-177);

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_64 впізнав ОСОБА_109 як особу, яка 16 лютого 2018 року продала йому телефони «Meizu M5» та «Samsung G360».

-висновок експерта № 10-522 від 26 березня 2018 року, в якому вказано, що вартість телефонів «Meizu M5 2/16GB» станом на 16 лютого 2018 року може становити 2016,33 грн. та «Samsung G360H/DS Core Prime» станом на 16 лютого 2018 року може становити1083,33 грн. (том 7, а.с. 180-184);

-довідка про витрати на проведення експертизи № 10-522 від 26 березня 2018 року на суму 429,00 грн. (т. 7, а.с. 180).

Потерпілий ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що разом з братом займаються доставкою товарів до магазину В лютому 2018 року (точної дати не пам`ятає) близько 11-00 години, на «Анголенко» біля трамвайних ліній, зупинились напроти магазину «Економ». ОСОБА_110 зайшов до магазину, щоб спитати куди доставляти товар, а брат в цей час заліз до кузову дістати ящики із товаром. Повернувшись назад до кабіни автомобіля брат вияв пропажу двох телефонів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_64 показав, що працює продавцем бувшої у використання техніки на ринку «Анголенко». Він не пам`ятає чи приносив обвинувачений йому техніку на продаж, а також не впізнає самого обвинуваченого Піддубного.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Протокол огляду місця події, висновок експерта, довідка про витрати на проведення експертизи не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_64 впізнав ОСОБА_109 як особу, яка 16 лютого 2018 року продала йому телефони «Meizu M5» та «Samsung G360», не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки у встановленому законом порядку вказані мобільні телефони не вилучалися, що унеможливлює їх ідентифікацію з мобільними телефонами, викраденими у потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_85 обвинуваченого ОСОБА_33 не впізнав та не пам`ятає чи приносів останній йому мобільні телефони для продажу.

Від допиту свідка ОСОБА_111 сторона обвинувачення відмовилися.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_33 у вчиненні цього кримінального правопорушення стороною обвинувачення суду не надано.

Поряд із цим, стороною обвинувачення надані наступні докази:
-протокол проведення слідчого експерименту від 08 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_36 вказав місця, де вчиняв крадіжки, зазначивши наступне: 10 січня 2018 року він перебував у м. Запоріжжі по вул. Базана, приблизно біля буд. 14ж, де він побачив автомобіль «МАН», до якого він підійшов, та, переконавшись, що поруч нікого не має, взяв з салону автомобіля телефон «Мейзу»; 17 січня 2018 року він перебував біля будинку № 3 по вул. Олександрівська у м. Запоріжжі, де розташоване кафе «Лира», потрапивши до помешкання якого за допомого фомки, якою він віджав вхідні двері, вкрав телевізор; 16 лютого 2018 року він перебував біля магазину «Економ», який розташований по вул. Базарна, 1а, біля якого він побачив автомобіль «Форд транзит», двері якого були відкриті, та побачивши, що в салоні автомобіля знаходяться два мобільні телефони, а саме: «Мейзу» та «Самсунг», вкрав їх; 12 лютого 2018 року він перебував на перехресті вул. Поштова та вул. Базарна, де побачив припаркований автомобіль «Крайслер», з якого він вирішив вкрасти майно, через що розбив скло та вкрав мобільний телефон «LG»; 21 січня 2018 року він перебував біля будинку 161 по вул. Поштова, де побачив автомобіль «ВАЗ 2101», з якого вкрав автомобільну акумуляторну батарею (т. 8, а.с. 176 180).

-протокол проведення слідчого експерименту від 22 березня 2018 року, згідно якого в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_36 визнав обставини, які описані у підозрі у повному обсязі: епізод за адресою - будинок АДРЕСА_5 , епізод за адресою перехрестя вулиць К.Карого та Магістральної, епізод за адресою будинок № 7 по вул. Авраменко, епізод за адресою будинок № 13-А по вул..Полякова, епізод за адресою будинок № 7 по вул. Бочарова, епізод за адресою: перехрестя вулиць 8-го Березня та вул. Звільненої (т. 8 а.с. 181-186)

Аналізуючи вказані докази, а саме протоколи слідчих експериментів та додані до них відеозаписи, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_33 у вчиненні кримінальних правопорушень з таких підстав.

Основні процесуальні форми збирання та закріплення у відповідних процесуальних документах доказів під час проведення слідчих (розшукових) дій чітко регламентовано нормами кримінального процесуального законодавства. Розглядаючи питання про допустимість доказу, слід звертатися до положень статей КПК України, які містяться, зокрема, у главі 4 (визначають загальні питання кримінального процесуального доказування), у главах 20 - 22 (визначають процесуальний порядок провадження окремих слідчих (розшукових) дій), а також до положень статей 104 - 106 (встановлюють процесуальні правила складання протоколу слідчої (розшукової) дії, ст. 107 (передбачають правила фіксації застосування технічних засобів під час провадження слідчих (розшукових) дій), статей 68, 71, 223 (встановлюють порядок залучення понятих, спеціалістів та перекладача для провадження слідчих дій).

Відповідно до встановлених у ст. 240 КПК України положень слідчий експеримент проводиться слідчим, прокурором шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани та схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Таким чином, виходячи з визначеної у кримінальному процесуальному законі мети слідчого експерименту ця слідча дія проводиться, якщо у слідчого або прокурора вже є певні відомості, які необхідно уточнити та перевірити шляхом відтворення дій або реконструкції обстановки й обставин події. Тобто його проведення направлено на перевірку вже зібраних у справі доказів у результаті проведення інших слідчих дій або на перевірку виниклих у слідчого, прокурора різного роду припущень, версій з огляду на фактичні дані, отримані у результаті допиту підозрюваного, свідка, потерпілого, проведення інших слідчих дій (огляду, пред`явлення для впізнання тощо).

У такий спосіб слідчий, прокурор має змогу з`ясувати, зокрема, механізм подій, що відбувалися, в цілому або окремих їх деталей, підтвердити або спростувати можливості існування якогось явища, з`ясувати механізм утворення слідів і таке інше. Хід слідчого експерименту й отримані при цьому результати мають бути процесуально зафіксовані шляхом складання протоколу цієї слідчої дії. Крім загальних для кожного протоколу реквізитів, у його вступній частині необхідно відображати: роз`яснення прав та обов`язків кожної з присутніх осіб; попередження свідків і потерпілих про відповідальність за давання неправдивих показань та ухилення від їх давання; роз`яснення учасникам слідчої дії конституційного права не свідчити проти самого себе і своїх близьких родичів (ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України); короткий зміст показань обвинуваченого, підозрюваного, свідка і потерпілих по суті факту, що перевіряється; мету слідчої дії.

Оцінивши результати слідчого експерименту (які можуть бути як позитивними, так і негативними), слідчий, прокурор приймає рішення про проведення повторного слідчого експерименту або використання результатів слідчого експерименту в подальшому розслідуванні.

Надалі отримані результати слідчого експерименту, зафіксовані у процесуальному документі - протоколі цієї слідчої дії, досліджуються та оцінюються судом (ст. 358 КПК України).

В судовому засідання оглянуто відеозаписи слідчих експериментів від 08 березня 2018 року та 22 березня 2018 року, з яких вбачається, що відсутні жодні дії, які б свідчили про наявність ознак такої слідчої дії, як слідчий експеримент, а містяться лише визнавальні покази обвинуваченого ОСОБА_112 .

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Це правило поширюється на показання, які надаються під час будь-якої слідчої дії, незалежно від класифікації цієї дії органом досудового розслідування. Правило недопустимості позасудових свідчень передбачене законодавцем для забезпечення низки фундаментальних прав особи в контексті права на справедливий судовий розгляд, передбачений, зокрема, статтею 6 Конвенції. У зв`язку з цим Суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ в численних рішеннях, у тому числі щодо України, розглядаючи порушення прав обвинуваченої особи під час давання показань, не надає значення класифікації слідчої дії за національним законом. Так у справах «Яременко проти України» (№ 2)[1], «Шалімов проти України[2]», «Леонід Лазаренко проти України[3]», «Тітаренко проти України[4]», «Олег Колеснік проти України[5]» ЄСПЛ розглядав порушення відповідних гарантій статті 6 Конвенції, зокрема права зберігати мовчання і права на правову допомогу, незалежно від того, надані вони на допиті чи під час відтворення обстановки та обставин події, - слідчої дії, подібної до слідчого експерименту в чинному Кодексі.

Крім того, у КПК термін «показання» означає не лише твердження, які даються під час допиту особи, що проводиться відповідно до статті 224 КПК, а будь-які твердження особи, надані слідчому, прокурору під час будь-якої слідчої дії. Гарантії, що надаються Кодексом особі, підозрюваній у вчиненні злочину, не залежать від виду слідчої дії. Якщо звузити значення терміна «показання» у статті 95 КПК лише до тверджень під час допиту, передбаченому статтею 224 КПК, це призведе до абсурдних висновків щодо сфери застосування прав підозрюваного. За такого вузького тлумачення терміна «показання» слід було б дійти висновку, що під час проведення слідчого експерименту підозрюваний не вправі, посилаючись на пункт 5 частини 3 статті 42 КПК, відмовитися давати показання чи пояснення і має нести відповідальність за таку відмову або що він не вправі давати показання рідною мовою відповідно до частини 3 статті 29 КПК, оскільки в цих положеннях ці права передбачені саме для «показань» підозрюваного. Також за вузького тлумачення терміна «показання» свідка не можна притягнути до відповідальності за давання завідомо неправдивих показань під час слідчих дій, які не є допитом в значенні статті 224 КПК.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року (справа № 515/2020/16-к, провадження № 51-2904км18)

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_36 пояснив, що вказані визнавальні покази давав слідчому, оскільки йому вже нічого було втрачати, так як відносно нього вже був вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, де йому було призначено покарання з реальним відбуттям такого. Крім того, додатково зазначив, що перед тим, як вмикати відеокамери для відеозапису, слідчий детально розповідав що, де і як обвинуваченому необхідно розповідати.

Судом береться до уваги, що відеозапис з проведенням такої слідчої дії, як слідчий експеримент, постійно переривається, а відтак суд позбавлений можливості відтворити повний порядок проведення зазначеної слідчої дії з метою перевірки показів обвинуваченого щодо інсценування слідчого експерименту.

Більше того, з протоколу слідчого експерименту неможливо встановити, чи було роз`яснено обвинуваченому право не свідчити проти себе, передбачене ст. 62 Конституції України та ст. 18 КПК України

З огляду на вищевикладене, з урахуванням принципу безпосередності, судом не можуть бути взяті до уваги як докази вчинення кримінальних правопорушень вказані протоколи слідчих дій та додані до них диски з відеозаписами.

8. Позиція сторони захисту.
Стороною захисту на підтвердження алібі ОСОБА_49 стосовно того, що останній не міг вчинити кримінальні правопорушення в період з 19 години 45 хвилин 12 лютого 2018 року до 13 лютого 2018 року з тих підстав, оскільки перебував у КУ «МКЛ № 2», надано довідку № 0287/01-14 від 22.03.2019 року.

З вказаної довідки судом встановлено, що гр. ОСОБА_113 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 був доставлений до КМУ «Міська клінічна лікарня № 2» 12.02.2018 року о 19 годині 45 хвилин. Був оглянутий лікарем хірургом та госпіталізований до хірургічного гнійного відділення з діагнозом: гнійна гематома лівого плеча. Виписаний 13.02.2018 року. ОСОБА_113 самостійно покинув відділення. Виписаний за порушення лікарняного режиму.

Вказана довідка не може бути прийнята судом до уваги, оскільки в ній зазначено про ОСОБА_71 , а не про ОСОБА_35 . Доказів на підтвердження того, що це одна й та сама особа суду не надано.

Крім того, за клопотанням сторони захисту, на підтвердження алібі ОСОБА_33 на 30.01.2018 року були допитані свідки ОСОБА_114 та ОСОБА_115 .

Свідок ОСОБА_114 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_33 знає давно. В період з 17 листопада 2017 року до лютий 2018 року він разом з дружиною винаймали у нього кімнату. 29 січня ОСОБА_48 прийшов до нього і запропонував відсвяткувати день народження його матері. Потім прийшла сусідка, вона допомагала готувати. Вони посиділи за столом, обвинувачений весь час знаходився вдома. Відповідаючи на питання адвоката ОСОБА_116 , свідок зазначив, що у матері обвинувачено день народження начебто 19 січня. Коли точно вони святкували її день народження він не може точно сказати. Також пояснив, що обвинувачений працював і дійсно пошкодив руку. Він відправив його до лікарні. ОСОБА_36 десь о 18 вечора пішов до лікарні, а повернувся приблизно через три години. Коли це відбувалося він не пам`ятає. Однак через деякий час після лікарні приїхали працівники поліції та забрали ОСОБА_112 .
Свідок ОСОБА_117 суду показала, на той час вона проживала у мами за адресою: АДРЕСА_6 . На той момент ОСОБА_36 винаймав квартиру і був її сусідом. Вони мешкали на одній площадці. Вона спілкувалися більше з дружиною обвинуваченого. Точної дати вона не знає, у мами Піддубного був день народження. В цей день його дружина була на роботі, а тому попросила її приготувати вечерю, щоб відсвяткувати день народження, тому вона прийшла до них додому зі своїм маленьким сином, почала допомагати готувати, а Піддубний в цей час знаходився вдома та грався з дітьми. Потім ми всі вечеряли та святкували день народження

Суд критично відноситься до показів вказаних свідків, оскільки точної дати та часу вони назвати не змогли і під час вольної розповіді плуталися у датах.

Крім того, на підтвердження невинуватості ОСОБА_33 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суду надано відповідь начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі за № П-3267/аз/41-19 від 27.12.2019 року, згідно якої у провадженні Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі перебуває кримінальне провадження № 000061 за фактом кримінальних правопорушень, відомості щодо яких внесено до ЄРДР 19.12.2018 року за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 307 КК України, у якому ОСОБА_36 є потерпілим. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. До вказаної відповіді доданий протокол допиту потерпілого ОСОБА_33 від 24.09.2019 року.

Вказані відповідь та протокол не беруться судом до уваги, як підтвердження невинуватості обвинуваченого ОСОБА_33 , оскільки досудове розслідування на теперішній час ще триває, винні особи не встановлені, вирок по справі не ухвалено.

9. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
Оцінюючи кожний із зазначених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом враховується таке.
Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.
За змістом ст. 84, 85, 86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України»).
На думку суду, досліджені у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_33 у вчинені інкримінованих йому вищезазначених кримінальних правопорушень, не відповідають зазначеному критерію, оскільки кожен з них окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку беззаперечно не вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» №5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.
З наведених підстав суд приходить до переконання про недоведеність вини ОСОБА_33 у вчинені наступних кримінальних правопорушень:
- кваліфікованих за ч. 2 ст. 185 КК України: викрадення майна ОСОБА_118 , 10.01.2018 року, ТОВ «Запоріжжяобленерго» 18.01.2018 року, Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 23.01.2018 року, 01.02.2018 року, 09.02.2018 року, 10.02.2018 року, 11.02.2018 року, 14.02.2018 року, ОСОБА_119 03.02.2018 року, ОСОБА_22 06.02.2018 року, ОСОБА_120 12.02.2018 року, ОСОБА_25 12.02.2018 року, ОСОБА_121 13.02.2018 року, ОСОБА_108 14.02.2018 року, ОСОБА_28 16.02.2018 року;

- кваліфікованих за ч. 3 ст. 185 КК України: викрадення майна ОСОБА_74 17.01.2018 року, ОСОБА_23 11.02.2018 року

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 р. «Про виконання судами законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ухвалюється виправдувальний вирок.
З наведених підстав, суд виправдовує ОСОБА_33 за вказаними вище епізодами кримінальних правопорушень.
10. Вирішення цивільних позовів.
Потерпілими ОСОБА_47 , ОСОБА_19 , ОСОБА_56 , ОСОБА_62 ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_29 у вчинені крадіжки майна, розбою та шахрайства відповідно, в яких обвинувачений визнається судом винним, цивільні позови не заявлялися.
Цивільні позови в порядку відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, заявлено ОСОБА_122 на суму 1869,15 (т. 3 а.с. 11); ОСОБА_123 на суму 3150 грн. (т. 3 а.с. 12); ОСОБА_24 на суму 4116,67 грн. (т. 4 а.с. 12); ОСОБА_28 на суму 3099,66 грн. (т. 4 а.с. 13); Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» на загальну суму 89432 грн. (т. 5 а.с. 83); ОСОБА_25 на суму 3999 грн. (т. 6 а.с. 16); ОСОБА_124 на суму 4299 грн. (т. 6 а.с.18); ОСОБА_26 на суму 2999 грн. (т. 6 а.с. 20); ОСОБА_22 на суму 2500 грн. (т. 6 а.с. 22).

Приймаючи до уваги, що вина обвинуваченого ОСОБА_35 у вчиненні крадіжок майна вказаних вище потерпілих не доведена, цивільні позови цих потерпілих підлягають залишенню без розгляду відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України.
11. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку суду.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.02.2018 року ОСОБА_33 було затримано 19.02.2018 року. (т. 8 а.с. 121-123).

Згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2018 року відносно ОСОБА_33 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого слід відраховувати з 19 лютого 2018 року з 15 години 20 хвилин.
Отже, з 19 лютого 2018 року з 15 години 20 хвилин суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 858 грн. 00 коп. за залучення експертів на проведення авто товарознавчої експертизи (т. 7 а.с. 147); 286 грн. 00 коп. за залучення експерта на проведення товарознавчої експертизи (т. 7 а.с. 169)

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Арешт на майно не накладався
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання ОСОБА_125 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_126 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_45 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.
Строк відбуття покарання рахувати з 19 лютого 2018 року, тобто з моменту його затримання.

Після набрання цим вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_33 перевести з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в місце позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Обвинуваченого ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами викрадення майна ОСОБА_127 10.01.2018 року, ТОВ «Запоріжжяобленерго» 18.01.2018 року, Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 23.01.2018 року, 01.02.2018 року, 09.02.2018 року, 10.02.2018 року, 11.02.2018 року, 14.02.2018 року, ОСОБА_119 03.02.2018 року, ОСОБА_22 06.02.2018 року, ОСОБА_120 12.02.2018 року, ОСОБА_25 12.02.2018 року, ОСОБА_121 13.02.2018 року, ОСОБА_108 14.02.2018 року, ОСОБА_28 16.02.2018 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами викрадення майна ОСОБА_74 17.01.2018 року, ОСОБА_23 11.02.2018 року та виправдати його за цим обвинуваченням за недоведеністю.

Цивільні позови ОСОБА_128 на суму 1869,15 грн., ОСОБА_129 на суму 3150 грн., ОСОБА_24 на суму 4116,67 грн., ОСОБА_28 на суму 3099,66 грн., Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на загальну суму 89432 грн., ОСОБА_25 на суму 3999 грн., ОСОБА_130 на суму 4299 грн., ОСОБА_26 на суму 2999 грн., ОСОБА_22 на суму 2500 грн. залишити без розгляду.
Стягнути із ОСОБА_35 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 858 грн. 00 коп. за залучення експертів на проведення авто товарознавчої експертизи та 286 грн. 00 коп. за залучення експерта на проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази:
-акумулятор «AGM», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_47 залишити потерпілому ОСОБА_47 за належністю;
-мобільний телефон «НТС One С», в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_99 залишити потерпілому ОСОБА_99 за належністю;
-зіп-пакет з маркуванням позначенням «Ломбард КАПІТАЛ» з двома сім-картами оператора «Київстар» «МТС-Україна»,долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
-мобільний телефон «Iphone» моделі 4 в корпусі зі скла, білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_19 залишити потерпілій ОСОБА_19 за належністю;
-мобільний телефон марки «Prestigio» у пластиковому корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_56 залишити потерпілому ОСОБА_39 за належністю.
Роз`яснити виправданому, що відповідно до ст.130 КПК України, він має право на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, яка відшкодовується державною за рахунок державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1