В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Справа153/339/20

Провадження1-кп/153/19/20-к

у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1995 року у лютому місяці 24 числа у селі Яланець Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, проживаючого у громадянському шлюбі, на утриманні має двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, інвалідності немає, громадянина України, раніше не судимого,

у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 у кінці червня 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, з метою вчинення крадіжки, приїхав у село Клембівка Ямпільського району Вінницької області із села Яланець Томашпільського району Вінницької області. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, ОСОБА_5 близько 16 години 00 хвилин проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 та в подальшому за допомогою металевого предмету, який знайшов на території домоволодіння, зірвав навісний замок на вхідних дверях житлового будинку. У подальшому ОСОБА_5 залучив до вчинення крадіжки свого знайомого ОСОБА_7 , якого він попередньо ввів в оману щодо дійсних обставин вчинення крадіжки, повідомивши йому про наявність у нього дозволу на винесення меблів з вище вказаного житлового будинку, запевнивши в законності таких дій. У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який будучи переконаними в законності своїх дій, спільно зайшли через відчинені вхідні двері до приміщення житлового будинку, звідки винесли два бувших у користуванні односпальні матраци розмірами 197х80х20 см., загальною вартістю 366 гривень, двохкамерний холодильник у корпусі сірого кольору марки «NORD» моделі «ДХ 238-7-320» виробництва України вартістю 1807 гривень, два бувших у користуванні килима марки «KASHAN» розмірами 265х185 см. кожний загальною вартістю 2184 гривні, бувше у користуванні ліжко з личкованого ДСП (дерев`яне) двоспальне розмірами 203х166 см. вартістю 659 гривень, бувше у користуванні дерев`яне трюмо із дзеркалом розмірами 113х152 см. вартістю 425 гривень та бувший у користування пуфик, обтягнутий тканиною синього, зеленого та жовтого кольорів, висотою 38 см., діаметром сидіння 38 см., вартістю 117 гривень. Вищевказані викрадені речі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перенесли на території домоволодіння, де проживає останній по АДРЕСА_3 . Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме перевіз до місця свого проживання в будинок по АДРЕСА_1 , де його 01.12.2019 працівниками поліції Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області було виявлено та вилучено під час проведення обшуку згідно ухвали суду. Згідно висновку експерта №1507-1511/20-21 від 21.02.2019 загальна ринкова вартість викраденого ОСОБА_5 майна станом на червень 2019 року становила 5558 гривень. Таким чином, вказаними злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5558 гривень.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, і суду пояснив, що в літку 2019 року він приїхав з с. Яланець Томашпільського району Вінницької області у с. Клембівка Ямпільського району Вінницької області до свого кума в гості. Той йому сказав, що у будинку потерпілої ОСОБА_6 ніхто не проживає. Після чого він вирішив проникнути до будинку потерпілої. Зірвав замки вхідних дверей і зайшов до будинку. Попросив свого кума щоб той йому допоміг винести з будинку потерпілої речі, так як остання надала йому дозвіл, на що кум погодився і допоміг йому. Після чого, викрадені речі він перевіз до свого будинку, що розташований у селі Яланець Томашпільського району Вінницької області. Під час обшуку працівниками поліції було виявлено та вилучено викрадені речі. Щиро розкаявся, вважає, що вчинив не правильно. Цивільний позов заявлений потерпілою визнає частково у сумі 10000 гривень моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила щоб обвинувачений повернув кошти, суму яких вона йому назвала, інакше нехай сідає в тюрму. Заявлений нею цивільний позов підтримала у повному обсязі. Вказала, що обвинувачений має їй повернути протягом тижня двісті тисяч гривень на відшкодування завданої їй шкоди.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 про вчинення в кінці червня 2019 таємного викрадення із домоволодіння належного ОСОБА_6 майна на загальну суму 5558 грн.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.
Визнання вини та щире каяття, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_5 обставин.
У відповідності із ст.67 КК України судом не встановлено обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою №1115/227 від 25.02.2020. Враховується також те, що обвинувачений на час проведення досудового розслідування працював вантажником цукрового складу ВП «Цукровий завод» у ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», де характеризувався позитивно. Враховується той факт, що на утриманні обвинуваченого перебуває дві неповнолітніх дитини, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2019. Окрім того, судом враховується те, що обвинувачений не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, що підтверджується довідками №9, 317 від 28.02.2020.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, інформації викладеної у досудовій доповіді щодо призначення покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України, із застосування ст.75 КК України та ст.76 КК України.
Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Вирішуючи питання про речові докази, а саме дерев`яне трюмо із дзеркалом, кабель в ізоляції чорного кольору, пилосос марки «Самсунг», керамічний сервіз, посуд, два матраци коричневого кольору, двохспальне дерев`яне ліжко коричневого кольору, холодильник марки «Норд» сірого кольору, пуфик, два килима, одіяло зеленого кольору, два алюмінієвих бідони, садовий шланг зеленого кольору, які постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 01 грудня 2019 року визнані речовими доказами, то суд відповідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України вважає за необхідне повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати по справі у сумі 817 гривень 20 копійки за проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №1507-1511/20-21 від 21.02.2020), відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.
Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову, то суд зазначає наступне:
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження завданої матеріальної шкоди ОСОБА_6 посилається на висновок експерта у даному кримінально провадженні, яким визначено вартість викраденого майна.

У той же час, викрадене майно постановою слідчого визнано речовими доказами і передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Тобто, викрадене майно повернуто ОСОБА_6 , і відповідно майнова шкода, яка була завдана - відшкодована, так як майно повернуто, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог у частині відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначені розміру завданої моральної шкоди судом враховуються втрати немайнового характеру, тяжкість вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках ОСОБА_6 , ступінь зниження її престижу, ділової репутації, те що потерпіла перебувала на лікуванні від пережитого. Тому, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілою цивільний позов щодо відшкодування завданої моральної школи у сумі 20000 гривень є значно завищеним, і має підстави для стягнення із обвинуваченого ОСОБА_5 завдану моральну шкоду у сумі 10000 гривень.

В іншій частині заявленого позову суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку із недоведеністю, оскільки потерпілою у судовому засіданні не було пояснено з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди у сумі 20000 гривень, та якими доказами це підтверджується

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, ст.ст.76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.
На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу проголошення вироку.
Речові докази, а саме: дерев`яне трюмо із дзеркалом, кабель в ізоляції чорного кольору, пилосос марки «Самсунг», керамічний сервіз, посуд, два матраци коричневого кольору, двохспальне дерев`яне ліжко коричневого кольору, холодильник марки «Норд» сірого кольору, пуфик, два килима, одіяло зеленого кольору, два алюмінієвих бідони, садовий шланг зеленого кольору - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок №1507-1511/20-21 від 21.02.2020) у сумі 817 гривень 20 копійок.
Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.
В іншій частині заявленого позову відмовити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1