Справа № 299/651/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/210/20 за апеляційною скаргою начальника Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27. 03. 2020.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали слідчого судді встановлено до 26. 05. 2020.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з метою подальшого збуту наркотичних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці, придбав у невстановленої особи особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, які помістив у чоловічий рюкзак, чорного кольору та зберігав до 22 год. 10 хв. - 04. 03. 2020. У подальшому, 04. 03. 2020 в період часу з 22 год. 10 хв. по 23 год. 40 хв., на підставі добровільної згоди власника автомобіля марки «Ford Tranzit Connect», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_10 , проведено огляд вказаного транспортного засобу, який знаходився на узбіччі дороги по вул. І. Франка в м. Виноградів, напроти приміщення №107, працівниками Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області де виявлено та вилучено з переднього
пасажирського сидіння чоловічий рюкзак, чорного кольору, в середині якого було виявлено чотири полімерні прозорі пакети із вмістом порошкоподібної речовини білого та коричневого кольору; п`ятсот порожніх фасувальних полімерних прозорих пакетів; одинадцять прозорих полімерних пакетів із вмістом кристалічної речовини білого кольору; два прозорі полімерні пакети із вмістом кристалічної речовини білого кольору; три паперові згортки із вмістом речовини рослинного походження коричневого кольору; дві трубки для куріння; металевий пристрій для подрібнення із залишками речовини рослинного походження; два поліетиленові пакети із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору.
Згідно висновку експерта № 6/165 від 11. 03. 2020, вилучена в ході проведення огляду автомобіля марки «Ford Tranzit Connect», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у двох поліетиленових пакетах речовина рослинного походження, зеленого кольору, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 724,93 г, 22,21 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину, в об`єктах дослідження складає 747,14 г.
Згідно висновку експерта № 6/166 від 16. 03. 2020, надана на експертизу порошкоподібна речовина, рослинного походження, зеленого кольору (об. №1), яка знаходилась в паперовому згортку, білого кольору - є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,9867 г. (об.№1). Надані на експертизу подрібнені речовини, рослинного походження, зеленого кольору, які знаходились у двох паперових згортках, білого кольору є - канабісом який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0. 1094 г. (об. №№2,3). На внутрішніх та зовнішніх поверхнях наданого на дослідження пристрою для куріння, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. На внутрішніх та зовнішніх поверхнях наданого на дослідження пристрою для куріння (об.№5), виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Надана на експертизу подрібнена речовина, рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в одному металевому пристрої для подрібнення, сріблястого кольору (об. №6) є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) у двох пристроях для куріння (об. №№4,5) становить 0,1360 г. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 0,0183 г.
Згідно висновку експерта № 6/169 від 16.03.2020, надана на експертизу кристалічна речовина, білого кольору, яка містилась в одному безбарвному, прозорому полімерному пакеті та упакована в спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління» №7154722 в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Кристалічна речовина, білого кольору масою 4,5960 г, містить 0,7689 г, амфетаміну (у перерахунку на амфетамін основу). Надані на експертизу кристалічні речовини, жовто коричневого кольору та бежевого кольору, які містились у двох безбарвних, прозорих полімерних пакетах та були упаковані в спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління» №7154772 в своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Кристалічні речовини жовто коричневого кольору та бежевого кольору масою: 1,8520 г містить 0,5700 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу), 1,6479 г містить 0,5959 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу). Загальна маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 1,1659 г. Надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору, які містились в
одинадцятьох безбарвних, прозорих полімерних пакетах та були упаковані в спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління» №7153473 в своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Кристалічні речовини білого кольору, які містились в одинадцятьох безбарвних, прозорих полімерних пакетах містять 12,8954 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу). Загальна маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) в об`єктах на дослідження становить 14,0583 г.
Вище вказані наркотичні засоби та психотропні речовини, ОСОБА_6 без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, умисно, незаконно, придбав, зберігав та перевозив з метою збуту до 22 год. 10 хв. - 04.03.2020.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
19. 03. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання обґрунтоване необхідністю запобігання спробам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, з метою переховування від органів досудового розслідування може виїхати за межі Закарпатської області, впливати на свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки. ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, проте, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконного впливу на свідків, оскільки такі не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Також слідчий суддя вказав, що посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою й не може слугувати обґрунтуванню ризику переховування підозрюваного від слідства та суду. Слідчим суддею також враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на підставі чого слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту та застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 27. 03. 2020 скасувати, постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. В доповненні до апеляційної скарги прокурор вказує на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування вимог зазначає, що слідчим суддею без урахування наявності ризиків того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому від підозрюється прийнято рішення. Окрім того, при винесенні рішення слідчий суддя невірно оцінив обставини щодо даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній не має постійного місця роботи, не одружений, не має утриманців, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Також зазначає, що кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, вимоги зазначені у ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні не виконані, а тому є вірогідним і вчинення підозрюваним спроб щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному провадженні з метою зміни їх показів в суді для уникнення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що у разі доведення його вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Те, що свідки у справі вже давали покази під час досудового розслідування, не виключає можливості в подальшому підозрюваним чинити на них тиск, з метою зміни таких показів під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки саме ці покази будуть покладені в основу доказів обвинувачення. Щодо ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється звертає увагу на те, що згідно показань свідка ОСОБА_11 , якими, зокрема, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вбачається, що ОСОБА_6 займався і займається незаконним збутом наркотичних речовин. Окрім того, слідчим суддею не враховано підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 злочину, яка зумовлена тяжкими наслідками для здоров`я не лише конкретної особи, а й негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей в цілому, оскільки виявлені у ОСОБА_6 наркотичні речовини є особливо небезпечними, які він незаконно придбав, зберігав та перевозив у великих розмірах (747,14 г) з метою збуту. Таким чином, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав доповнену апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили доповнену апеляційну скаргу прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.
При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24. 07. 2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23. 09. 2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15. 11. 1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Цим вимогам Конвенції та кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 27. 03. 2020 щодо ОСОБА_6 , відповідає.
19. 03. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 27. 03. 2020 відмовлено у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 діб.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування цього запобіжного заходу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого
підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу.
Із ухвали вбачається, що слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна та дійшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, позаяк належних даних, які б свідчили про недостатність застосування відносно останнього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором в судовому засіданні не доведено. Натомість заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину, даними про особу підозрюваного та встановленими слідчим суддею на даному етапі обставинами кримінального провадження не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою. При цьому слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги, що ризик того, що обвинувачений буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні прокурором також не доведено.
У зв`язку з наведеним слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та врахував вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На думку колегії суддів, вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього обов`язки, зокрема: не відлучатися із місця фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні, що нівелюватиме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду наявність підстав для позбавлення ОСОБА_6 свободи та обставин, які свідчили б про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором і під час апеляційного розгляду.
Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризиків з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньо вагомими для застосування до останнього найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 саме цього виключного запобіжного заходу, апеляційний суд не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів судового провадження вбачається, що всі обставини враховані слідчим суддею, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не грунтуються на матеріалах судового провадження. Всім обставинам провадження слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.
При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушував умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувався покладених на нього обов`язків.
Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення та безпідставність наведених в апеляційній скарзі прокурора про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, оскільки таке втручання у права та свободи особи, які гарантуються не лише національним законодавством, а й закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при таких обставинах, не можуть вважатися виправданими.
У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26. 06. 2014, суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (inabstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_6 на свободу на даній стадії досудового розслідування прокурором не доведена.
Інші доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді клопотання, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу начальника Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27. 03. 2020 про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді