Справа № 404/8582/18
Номер провадження 1-кс/404/385/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури про встановлення строку для ознайомлення захисника та підозрюваного з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню 0005575 за ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про встановлення строку для підозрюваного і його захисника на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 0005575 за ч. 4 ст. 191 КК України,

В обґрунтування зазначив, що 25 березня 2020 року прокурор Кіровоградської місцевої прокуратури доручив слідчому відкрити матеріали досудового розслідування сторонам кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

25 березня 2020 року слідчий спробував почати знайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами кримінального провадження, але цьому завадив стан здоров`я підозрюваного, який викликав бригаду швидкої медичної допомоги і зараз перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом гіпертонічний криз.

Прокурор підтримав доводи заявленого клопотання. Уточнив, що підозрюваному необхідно встановити строк для ознайомлення після видужання ОСОБА_6 .

Захисник підозрюваного заперечив, оскільки не отримував у передбаченому законом порядку повідомлення про можливість почати знайомитись з матеріалами кримінального провадження. Стверджує про замовний характер справи та фальшування доказів. Слідчі та прокурори погрожують, примушують, Слідчі застосовують фізичне насильство, не приймають докази, не вирішили клопотань поданих стороною захисту про проведення слідчих дій, не призначили проведення повторної економічної експертизи, однобічно зібрали докази.

Згідно з частинами 1-4 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Згідно ч. 10 ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов"язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Корнєв і Карпенко проти України" при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо. В пункті 3(b) вказаного рішення та статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує обвинуваченому "мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а отже, ця гарантія означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи судом. Підозрюваний і захисник повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження (див. "Кан проти Австрії" (Can v. Austria), N 9300/81, доповідь Комісії від 12 липня 1984 року, серія A, N 96, п. 53, ухвалу у справі "Коннолі проти Сполученого Королівства". (Connolly v. the United Kingdom), N 27245/95, від 26 червня 1996 року, і "Майзіт проти Росії" (Mayzit v. Russia), N 63378/00, п. 78, від 20 січня 2005 року). Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі (див. ухвалу у справі "C.G.P. проти Нідерландів" (C.G.P. v. the Netherlands), N 29835/96, від 15 січня 1997 року, і рішення у справі "Фуше проти Франції" (Foucher v. France) від 18 березня 1997 року, Reports 1997-II, пп. 26-38). Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, прокурор повинні забезпечити повне та ефективне проведення досудового розслідування (ст. ст. 36, 40 КПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 94 КПК України). Під час розгляду питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України). Обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення покладається на слідчого/прокурора (ст. 91-93 КПК України).

Предметом доказування цього клопотання є перевірка відомостей про можливе зволікання під час ознайомлення з матеріалами, до яких наданий доступ. Наявність або відсутність зазначеного факту встановлюється залежно від конкретних обставин справи, розумних строків.

Тільки 25 лютого 2020 року прокурор направив слідчому письмове доручення про ознайомлення підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження. ( а.к. 39)

Вже 25 лютого 2020 року, слідчий оформив протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. ( а.к. 42)

Слідчий і прокурор не подав письмових доказів про завчасне відправлення повідомлення підозрюваному і захиснику з визначеним часом та місцем для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий порушив порядок виклику підозрюваного, захисника як то передбачено главою 11 КПК України, зокрема ч. 1, 8 ст. 135 КПК України шляхом: вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня виклику. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Зазначених вимог слідчий не виконав. 25 лютого 2020 року отримав доручення і цього ж дня почав ознайомлювати сторону захисту, без наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. За рахунок порушення прав сторони захисту не можна у найкоротші строки досягнути мети кримінального провадження. (ст. 2 КПК України).

Зміст клопотання і подані до нього додатки не містять належних і допустимих доказів самого виклику для ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження.

Скріншот меседжера з текстом відправленого підозрюваному повідомлення переконливо свідчить про виклик підозрюваного тільки для проведення допиту. Разом з цим слідчий не інформував сторону захисту про намір виконати процесуальну дію, - знайомити представників сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

Главою 20 КПК України передбачений повний перелік слідчих дій. Перелік слідчих дій є вичерпним і не підлягає поширеному тлумаченню. Знайомити з матеріалами кримінального провадження до слідчих дій не входить і виконується за правилами проведення процесуальної дії.

Таким чином слідчий і прокурор не підтвердили факту виклику представників сторони захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на вказане констатую, що поведінка підозрюваного і захисника не свідчить про їх намір чи реальні спроби у зволіканні в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку із цим відсутня нагальна потреба у задоволенні поданого слідчим клопотання про встановлення захиснику і підозрюваному строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний лікується, проте слідчий наполягає знайомити в цей час ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження. Практика застосування ЕСПЛ стосовно ознайомлення зі справою під час лікування підозрюваного розцінюється як жорстоке, нелюдське і таке, що принижує гідність поводження з підозрюваним (ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Вказана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.219, 283, 290 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про визначення підозрюваному і захиснику строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню 0005575 за ч. 4 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. (ч. 3 ст. 307 КПК України)

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1