У Х В А Л А

Справа № 184/172/20
Номер провадження 1-кс/184/33/20

24 січня 2020 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в м. Покров заяву про самовідвід слідчої судді ОСОБА_3 у розгляді скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000390 від 22.05.2019 року за ч.1, 2 ст.400-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000390 від 22.05.2019 року за ч.1, 2 ст.400-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

За наслідками розподілу автоматизованою системою документообігу суду для розгляду скарги було визначено слідчого суддю ОСОБА_3 .

23.01.2020 року слідчим суддею ОСОБА_3 було подано заяву про самовідвід по даній скарзі на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, яку остання обґрунтовує тим, що в її провадженні у 2018-2019р.р. перебувала цивільна справа №184/873/18, провадження №2/184/18/19 за позовом Покровської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення збитків за фактичне користування земельною ділянкою, участь у якій в якості представників позивача Покровської міської ради, згідно довіреності №99/18-04/25 та №100/18-04/25 брали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Головуючою по праві ОСОБА_3 була надана оцінка довіреностям №99/18-04/25 та №100/18-04/25, виданим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від імені Покровської міської ради Дніпропетровської області в особі міського голови ОСОБА_8 , на представництво інтересів Покровської міської ради у суді на предмет їх відповідності чинному законодавству та наявність повноважень у вказаних представників. В зв`язку з тим, що при розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя повинен з`ясувати питання повноти та всебічності дослідження слідчим обставин у кримінальному провадженні, обгрунтованності висновків, які містяться у постанові щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим з метою забезпечення основних засад кримінального судочинства, а також об`єктивного та неупередженого розгляду даного кримінального провадження, вважає, що для судді не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився.

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_3 не з`явилась.

Згідно ч. 3 ст. 244 КПК України особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно то положень статті 75 КК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваної о. обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник: 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження: 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 80 цього ж Кодексу передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Незалежність суддів визначено в Україні як конституційний принцип організації та функціонування судової влади з метою забезпечення прав осіб на справедливий судовий захист.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказаний принцип знайшов своє відображення, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 11.07.2013р. по справі «Рудніченко проти України», в якому ЄСПЛ констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції через відсутність безсторонності суду першої інстанції, який виніс обвинувальний вирок заявнику.

Безсторонність означає відсутність упередженості чи прихильності. При цьому ЄСПЛ зауважив, що суддя, яка одноособово визнала заявника винним, раніше розглядала по суті справу про обвинувачення його співучасника, в межах якої вона виявила своє ставлення щодо участі та ролей засудженого співучасника та заявника у вчиненні розбою, зазначивши серед іншого, що вони діяли за попередньою змовою та що заявникові належала ініціатива красти разом з іншим співучасником обладнання з автомобілів. Обидві вищезазначені справи стосувалися тих самих подій і означали оцінку тих самих доказів.

У рішенні по справа "Мироненко і Мартенко проти України" ЄСПЛ констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки ухвалою від 17 серпня 2000 року суддя Б. повернув кримінальну справу стосовно ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на додаткове розслідування, висловивши думку, що зазначені вище підсудні і заявники вдалися до вимагання і цей факт не був розслідуваний правоохоронними органами. Такі формулювання в його ухвалі як, наприклад, про те, що "оскільки в їх діях вбачається співучасть в скоєнні більш тяжкого злочину - вимагання" (див. п. 9 вище), могли викликати обґрунтовані побоювання, що у судді Б. уже сформувалася думка про вину заявників і що це може позначитися на його безсторонності в разі повторного направлення йому матеріалів цієї справи для розгляду. Отже, на думку Суду, побоювання заявників щодо небезсторонності судді Б. можна вважати об`єктивно обґрунтованими. До того ж, розглядаючи апеляції заявників, суди вищих рівнів проігнорували їхні доводи з цього приводу.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення.

У відповідності до Бангалорських принципів поведінки судді, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зокрема, в п. 2.5.1 Бангалорських принципів міститься обов`язок судді заявити самовідвід у справі якщо в судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 КМ РЄ).

У зв`язку із вище наведеним, розглянувши доводи судді ОСОБА_3 , викладені в заяві про самовідвід, слідчий суддя вважає, що відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 80-83, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000390 від 22.05.2019 року за ч.1, 2 ст.400-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від здійснення судового розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000390 від 22.05.2019 року за ч.1, 2 ст.400-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1