печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст.258 (в редакції від 21.09.2006);ч.4 ст.41, ст.340; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009); ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч.2 ст.262 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2015 за №0001642, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365; ч.4 ст.41, ст.340; ч.2 ст.262; ч.4 ст.41 ч.3 ст.258; ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Вказане кримінальне провадження 04.08.2015 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

11.04.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст.258 (в редакції від 21.09.2006);ч.4 ст.41, ст.340; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009); ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч.2 ст.262 КК України.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 13.04.2016 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Постановою слідчого Генеральної прокуратури України від 20.08.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Генеральною прокуратурою України 16.09.2016 до компетентного органу Російської Федерації в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено клопотання про затримання ОСОБА_6 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу, однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, у зв`язку зтим, що останньому 04.06.2016 надано громадянство Російської Федерації.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду та в органу досудового розслідування наявні фактичні дані про перебування ОСОБА_6 за межами України, ймовірно на території Російської Федерації, на даний час існує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а тому слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є необхідність у зверненні до компетентних органів зазначеної держави з офіційним зверненням (запитом) про встановлення місця перебування ОСОБА_6 на їх території та видачі його для притягнення до кримінальної відповідальності. Але відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи підозру ОСОБА_6 не обгрунтованою, а заявлені органом досудового розслідування ризики безпідставними, а крім того, захисник послався на порушення самої процедури оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, у зв`язку з чим вважав неможливим розгляд і вирішення цього клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2015 за №0001642, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст.258 (в редакції від 21.09.2006);ч.4 ст.41, ст.340; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009); ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч.2 ст.262 КК України.

Вказане кримінальне провадження 04.08.2015 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

11.04.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст.258 (в редакції від 21.09.2006);ч.4 ст.41, ст.340; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009); ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч.2 ст.262 КК України.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 13.04.2016 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Постановою слідчого Генеральної прокуратури України від 20.08.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку, що оскільки підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку, то з огляду на обставини, наведені у змісті ухвали, наявні підстави згідно ч.6 ст.193 КПК України для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365 (в редакції від 07.04.2011); ч.3 ст.258 (в редакції від 21.09.2006);ч.4 ст.41, ст.340; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009); ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч.2 ст.262 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1