Провадження № 11-кп/824/3413/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошиського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Боярка Київської області, громадянку України, освіта неповна середня, не заміжньої, навчається на 1 курсі Торгово-економічного коледжу м. Києва, зареєстровану в АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст.105 КК України звільнено від відбуття покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітньої під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченою було вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 02.07.2019 приблизно о 19 годин 15 хвилин, перебуваючи у торговому приміщенні гіпермаркету «Ашан-Біличі», який розташований за адресою: м. Київ вул. Берковецька, 6, намагалась таємно викрасти чуже майно, на загальну суму 309 грн. 58 коп., що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», однак не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Так, ОСОБА_6 , 02.07.2019 приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Ашан Біличі», розташованого по вул. Берковецькій, 6, що в м. Києві, вирішила таємно викрасти з даного гіпермаркету товар, який належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 02.07.2019, приблизно о 18 годині 50 хвилин, проходячи вздовж торгівельних полиць та користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, непомітно взяла з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме:
- «Ковбаса КД Салямі Столична», штрих-код 605, в кількості 1 шт., вартістю 32 грн. 41 коп.;
- «Окуляри сонцезахисні», штрих-код 095, в кількості 1 шт., вартістю 132 грн. 50 коп.;
- «Футболка жіноча», штрих-код 736, в кількості 1 шт., вартістю 115 грн. 83 коп.;
- «Спрей Анті-москіт», штрих-код 171, в кількості 1 шт., вартістю 28 грн. 84 коп., а всього майна на загальну суму 309 грн. 58 коп., на яких ОСОБА_6 пошкодила штрих-коди, та сховала під одяг, у який була одягнена.
Маючи намір таємно викрасти дане чуже майно, ОСОБА_6 приблизно о 19 годині 15 хвилин 02.07.2019 року, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним на власний розсуд, не розрахувавшись на касі, направилась з торгівельного залу до виходу, однак не довела свій злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була викрита працівниками охорони гіпермаркету «Ашан-Біличі», разом з наявним при ній товаром, який вона намагалася таємно викрасти.
Прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, виключити з вироку суду рішення про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, вважати ОСОБА_6 звільненою від покарання на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 1 рік, у решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор, посилаючись на ст. 105 КК України, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2016 року, ухвалу ВССУ від 03.06.2014 року, вважає, що суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину та звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру. Тому вказує, що суд, постановивши вирок про звільнення неповнолітньої ОСОБА_6 від відбування покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, з одночасним визначенням виду і розміру такого покарання, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через неправильне тлумачення положень ч. 1 ст. 105 КК України.
Заслухавши доповідь судді,
прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити;
обвинувачену, її захисника та законного представника, які апеляційну скаргу прокурора підтримали та просили задовольнити;
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинувачену з останнім словом, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і учасниками провадження не оскаржуються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 105 КК України регламентовано порядок та підстави звільнення неповнолітнього від покарання. Так, частиною першою вказаної статті передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Тобто, якщо суд внаслідок оцінки вказаних обставин дійде висновку про те, що неповнолітній для досягнення мети виправлення, попередження вчинення нових злочинів на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, він може звільнити його від покарання із застосування визначених в ч. 2 ст. 105 КК України заходів виховного характеру. У такому разі суд постановляє обвинувальний вирок без призначення покарання з одночасним призначенням певних примусових заходів виховного характеру.
Зазначені висновки відображені у роз`ясненнях, які містяться у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-66/0/4-17 від 16.01.2017 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх».
Як вбачається з вироку суду щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність не дотримався, призначив неповнолітній ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік і лише після цього, на підставі ст. 105 КК України, звільнив її від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітньої під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 1 рік.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду скарги на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо така зміна не погіршує становище обвинуваченого.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 зміні з виключенням з резолютивної частини вироку посилання на призначення їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ст.185 ч.1 КК України змінити.

Виключити з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року рішення про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненою від покарання на підставі ст.105 КК України із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі її під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 1 рік.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4