Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/92/19
ВИРОК

Іменем України

24 грудня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000653 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кицівка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення ст.ст.11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему (затверджено Постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів для зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року), умисно, незаконно придбав, зберігав та носив при собі гранату РГД-5 і запал до неї. Так, знаходячись на передових позиціях військової частини, в якій він проходив службу, ОСОБА_4 знайшов гранату РГД-5, яку під час несення служби носив при собі для особистого захисту від нападів диверсійно-розвідувальних груп ворога. 26.06.2015 року близько 05 години ОСОБА_4 з дозволу свого безпосереднього командира вибув у дводенну відпустку в період з 26.06.2015 року по 28.06.2015 року. Перед тим як виїхати до місця проведення відпустки ОСОБА_4 здав свою особисту зброю і боєприпаси, які були йому видані у військовій частині. Після цього ОСОБА_4 направився до міста Харкова, звідти планував поїхати до місця свого проживання для проведення відпустки. Прибувши до м. Харкова, 26 червня 2015 року близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_4 зайшов до станції метро «Пролетарська» в м.Харкові, де був зупинений співробітником ППС для перевірки документів та огляду. Під час проведення огляду у ОСОБА_4 серед особистих речей було виявлено предмет, схожий на ручну гранату РГД-5 та запал до неї, які являються однією ручною гранатою РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів та є придатною до вибуху. Вказану ручну гранату РГД-5 з запалом ОСОБА_4 придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєному не визнав. Вказав, що він отримав дозвіл на дводенну відпустку. Йому роз`яснювали, що не можна вивозити зброю і боєприпаси. Пояснив, що свою зброю і боєприпаси перед поїздкою у відпустку він здав. Свої рюкзаки він збирав з вечора і боєприпаси з собою везти він не готував, їх в рюкзаки він не клав. На станції метро «Пролетарська» в м.Харкові працівник поліції завів його до кімнати, де оглядав його рюкзаки і сказав ОСОБА_4 про те, що він знайшов в рюкзакі гранату. Після цього були викликані поняті, прокурор. ОСОБА_4 не бачив, звідки працівник поліції дістав гранату РГД-5 в розібраному вигляді. По приїзду із відпустки ОСОБА_4 перевірив, що його боєприпаси в військовій частині були на місці. ОСОБА_4 не може пояснити, звідки у працівника поліції в руках з`явилась граната в розібраному вигляді.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

Показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_5 про те, що він чергував по станції метро «Пролетарська» в м.Харкові і зупинив ОСОБА_4 у військовій формі одягу і запитав, чи не має у нього заборонених речей. ОСОБА_4 надав дозвіл на огляд його речей. Під час огляду у ОСОБА_4 серед особистих речей на дні рюкзака було виявлено предмет, схожий на ручну гранату РГД-5. ОСОБА_4 повідомив, що він не знає, звідки граната взялася. Після цього ОСОБА_5 покликав понятих і викликав слідчо-оперативну групу. Через 5 хвилин підійшов охоронець метрополітену.

Показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_6 про те, що він є працівником охорони Харківського метрополітена і його запросили як свідка до кімнати міліції на станції метро «Пролетарська». В кімнаті сидів ОСОБА_4 і працівник міліції. Останній запитав у ОСОБА_4 , чи є у нього заборонені предмети. ОСОБА_4 сказав, що таких не має. Працівник міліції запитав у ОСОБА_4 дозвіл на огляд його речей. ОСОБА_4 не заперечував. Працівник міліції діставав речі із сумки і клав їх поруч з сумкою. Далі він дістав гранату зеленого кольору, яку показав їм. ОСОБА_4 сказав, що це не його граната. Потім працівник міліції викликав оперативну групу. Через 20-30 хвилин прибула слідчо-оперативна група, яка опечатала вказану гранату і свідок підписав факт опечатування.

Протоколом огляду місця події від 26.06.2015 року, який був досліджений судом у судовому засіданні, згідно до якого в присутності понятих, одним із яких був ОСОБА_6 , в кімнаті міліції на станції метро «Пролетарська» в м.Харкові на столі було виявлено паспорт на ім`я ОСОБА_4 , а також предмет, схожий на гранату РГД-5 і предмет, схожий на запал до вказаної гранати. Вказані предмети були вилучені.

Т.1 а.с.50-54

Висновком судової експертизи №230 від 29.10.2015 року, який було досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого вилучені при проведенні вказаного вище огляду місця події предмети, являються: корпусом ручної осколкової гранати РГД-5, який містить тротил; підривачем УЗРГМ-2 до ручних гранат, який містить заряд комбінованої вибухової речовини; При штатному з`єднані корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 та підривача УЗРГМ-2 вони будуть являтися ручною осколковою гранатою РГД-5, яка в свою чергу буде відноситися до категорії боєприпасів. Предмети, надані на експертизу, при їх штатному з`єднанні, до вибуху придатні.

Т.1 а.с.65-70

Зазначені вище докази є належними та допустимими. Клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 26.06.2015 року задоволенню не підлягає, так як ОСОБА_5 , який виявив у ОСОБА_4 боєприпаси, в своїх діях керувався Законом України «Про міліцію» та Статутом патрульно-постової служби міліції. Клопотання про визнання недопустимим доказом висновку судової експертизи №230 від 29.10.2015 року базується лише на визнанні недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 26.06.2015 року, який визнано судом допустимим.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зазначені вище докази і показання ОСОБА_4 суд бере до уваги наступне.

ОСОБА_4 пояснив, що під час проходження ним служби в зоні проведення антитерористичної операції мали місце випадки, коли він клав гранати і патрони в рюкзак для зберігання, що за них він не розписувався, серед них були і гранати РГД-5. Також ОСОБА_4 не заперечує факт виявлення в його присутності в його рюкзаку корпусу гранати та запалу до неї. При цьому ОСОБА_4 лише не може пояснити, як корпус гранати та запал там виявилися. Свідок ОСОБА_6 пояснив, що працівник міліції діставав речі із сумки і клав їх поруч з сумкою. Свідок бачив, як працівник міліції дістав із сумки гранату зеленого кольору, яку показав їм. Показання свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є послідовними, вони не суперечать іншим доказам по справі. Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 усвідомлював протиправність вивозу з місця служби боєприпасів, давав суду покази про те, що їх неодноразово про це попереджали. ОСОБА_4 свідомо, цілеспрямовано підготував гранату до транспортування, від`єднавши підривач від корпусу та заховав її на самому дні рюкзаку під особистими речами для уникнення її виявлення правоохоронними органами. Викладене свідчить про умисел ОСОБА_4 на вчинення протиправних дій у вигляді придбання, носіння та зберігання гранати. Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як його лінію захисту, яка розроблена для уникнення кримінальної відповідальності.

3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який проходив військову службу на території зони проведення антитерористичної операції, де характеризувався позитивно, має зареєстроване місце проживання. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий не був. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не має.

Зважаючи на викладене, для виправлення та попередження скоєння нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 повідомив суду в судовому засіданні про те, що він заперечує проти застосування до нього амністії.

З урахуванням ступеню тяжкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що відсутні обтяжуючі його покарання обставини, що наявні декілька обставин, які пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, а тому суд застосовує до нього ст.ст.75,76 КК України та звільняє його від покарання з випробуванням.

Речовий доказ: гранату РГД-5 та запал до неї, слід знищити.

У відповідності до вимог ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2215 грн. 92 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речовий доказ: гранату РГД-5 та запал до неї, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи - 2215 грн. 92 коп.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: