Провадження № 1-кс/947/9475/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000650 від 11.11.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000650 від 11.11.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом можливого заволодіння службовими особами ПАТ лікувально-оздоровчих профспілок України «Укрпрофоздоровниця» майном санаторію «імені Пирогова», а саме об`єктами нерухомого майна та 3 свердловинами, загальною площею 102 614, 2 кв.м.

Згідно клопотання, на теперішній час у органу досудового розслідування наявна необхідність в накладенні арешту на зазначені у клопотанні об`єкти нерухомості, з накладення відповідної заборони, передбаченої ч. 11 ст. 170 КПК України.
В зв`язку з викладеним, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про накладення арешту майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання про арешт майна за його відсутності.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, обов`язок повідомлення останніх про дату та час судового засідання покладався на сторону обвинувачення.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи наявність заяви слідчого про розгляд поданого клопотання за його відсутності, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається з поданого клопотання, звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна, сторона обвинувачення формально посилається на наявність відповідних підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, цитуючи виключно відповідні норми національного законодавства.
Між тим, викладене, не може свідчити про належну обґрунтованість з боку сторони обвинувачення в частині наявності необхідності в дії арешту майна, а також в підтвердження існування ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, в зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні такого клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000650 від 11.11.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1