Справа № 127/75/18
Провадження №11-кп/801/451/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2020 року про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.

В ході судового засідання прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, є особою, яка раніше судима, крім того, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , готель «Ланжерон», де на його ім`я заброньовано номер. Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 перебуває під вартою понад два роки, пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення змінене з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 187 КК України, а тому наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу. На його переконання, ризики у даному кримінальному провадженні, на даний час не існують та не підтверджені жодними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позиції сторони обвинувачення, а тому ухвалою продовжив застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 квітня 2020 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , готель «Дача Ланжерон».
Свої вимоги мотивує тим, що суд не взяв до уваги те, що обвинувачення ОСОБА_7 було змінено з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 187 КК України, тому наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, строк тримання під вартою ОСОБА_7 триває понад два роки, ризики на даний час не існують та не підтверджені жодними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання обвинувачених під вартою. Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які, у разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, крім того, до затримання він не мав постійного офіційного місця роботи, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші корисливі злочини, незаконно впливати на свідків, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2020 року про продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: