Справа № 461/6408/14-к
Провадження № 1-кс/461/702/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2020 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :
У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 16.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Львівської області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучено 30.01.2020 в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону марки «SAMSUNG J500» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , в період часу з 00 год. 01 хв. до 03 год. 00 хв. 28.06.2012, знаходячись на пасажирському сидінні автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , який здійснював рух автодорогою з с. Суховоля Городоцького району Львівської області в напрямку с. Вороців Яворівського району Львівської області, поруч з залізобетонною опорою лінії електропередач №595Л14613, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , витягнув з кишені пістолет та умисно здійснив постріл в життєво важливий орган - голову ОСОБА_7 , в ділянку потилиці справа. Незважаючи на поранення в голову ОСОБА_7 почав чинити опір. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 руками схопив шию ОСОБА_7 та стискаючи її перекривав доступ повітря до дихаль¬них шляхів потерпілого до часу, поки останній перестав подавати ознаки життя, тобто умисно вбив ОСОБА_7 .

З метою приховання слідів злочину, ОСОБА_5 одягнув на голову ОСОБА_7 поліетиленовий пакет, який обмотав липкою стрічкою по типу скотч, тіло ОСОБА_7 помістив у автомобіль «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_4 та вивіз на узбіччя автодороги в напрямку с. Вороців Яворівського району Львівської області. У подальшому ОСОБА_5 для полегшення приховання вчиненого кримінального правопорушення та уникнення від кримінальної відповідальності вирішив приховати тіло ОСОБА_7 у місцевості поруч з залізно-дорожнім переїздом, що розташований на відстані приблизно 2 км від будинку АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_5 помістив тіло ОСОБА_7 у багажник автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_4 та вивіз до вищевказаного залізно-дорожнього переїзду, що розташований на відстані приблизно 2 км від будинку АДРЕСА_2 , де викопав яму та закопав тіло потерпілого.

28.05.2019 на підставі достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України складено повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Суховоля Городоцького району Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке вручено у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

30.01.2020 в приміщення службового кабінету №22 СУ ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. ст. Бандери, 1, було складено протокол про затримання підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2019 про довіз на затримання, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG J500» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_5 .

Разом з тим виникла необхідність у проведенні огляду мобільного телефону марки «SAMSUNG J500» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 на якому може міститись інформація про обставини вчинення вбивства, зокрема на мобільному телефоні можуть зберігатися повідомлення, фотозображення, записи про місце зберігання речового доказу з якого було вчинено умисне вбивство або інша інформація, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, яка у сукупності з іншими матеріалами провадження дозволить проводити подальші слідчі та процесуальні дії, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Слідчий в судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримує та просить таке задоволити.

ОСОБА_5 та його захисник подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти клопотання слідчого не заперечили.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 - задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучено 30.01.2020 в ході затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону марки «SAMSUNG J500» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1