Справа № 308/7398/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника власника майна - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до суду із клопотанням в порядку ст. 537-539 КПК України, в якому просить скасувати арешт з будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2014.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебував обвинувальний акт у КП №0002957 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.1 ст.203-2 КК України. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 28.04.2014 у справі № 308/5275/14-к під час досудового розслідування цього КП був накладений арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на належний йому будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вироком від 17.03.2015р. у КП (справа № 308/7398/14-к) ОСОБА_4 було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000,00 грн. (сто сімдесят тисяч гривень). Цим же Вироком захід забезпечення був залишений без змін. На даний момент ОСОБА_4 призначене йому покарання було виконано в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій про сплату штрафу. Таким чином вказана мета досягнута, як наслідок не існує обґрунтованих підстав для продовження арешту майна.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 просила задовольнити подане нею клопотання з підстав, викладених у ньому. Окрім того, надала суду належним чином завірену копію вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2015 у справі №308/7398/14-к із проставленням на ньому відмітки про сплату Засудженим ОСОБА_4 штрафу в сумі 170000 грн.

Слідчий за клопотанням якого накладено арешт майна в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали внесеного клопотання, суд доходить наступних висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт.

У цій ситуації, заявник власне і заявив таке клопотання у порядку ст. 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Як зазначено в ч. 1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

Суд скасовує арешт майна, у випадках виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/ або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з положень вищезазначеної частини 1 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду, якщо заявник доведе, що в подальшому відпала потреба в застосуванні арешту майна або його накладено необгрунтовано.

При цьому на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 28.04.2014 у справі №308/5275/14-к під час досудового розслідування цього КП був накладений арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на належний йому будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт накладено в межах розслідування кримінального правопорушення цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства, з метою забезпечення виконання майбутнього вироку суду.

Судом також встановлено, що вироком від 17.03.2015 у справі № 308/7398/14-к ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000,00 грн. (сто сімдесят тисяч гривень).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вказаний штраф сплачено в повному обсязі, що підтверджено копіями долучених до клопотання квитанцій та відміткою про повну сплату штрафу посадовою особою канцелярії Ужгородського міськрайонного суду, яка міститься на належним чином завіреній копії вироку суду.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Відповідно ч.1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Таким чином, оскільки вирок по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 ухвалено судом та він набрав законної сили, штраф засудженим ОСОБА_4 сплачено в повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що представник власника майна довела, що в подальшому застосування такого заходу як арешт належного її довірителю будинку потреба відпала, є всі підстави для задоволення клопотання та зняття арешту із вказаного майна.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 174, 369-372, 376, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2014 на будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1