Постанова

Іменем України

05 лютого 2020 р.

м. Київ
справа № 676/5972/17
провадження № 51-4107км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 червня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001316, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він 19 липня 2017 року о 01:00 год, маючи умисел на заволодіння чужим майном, у дворі будинку АДРЕСА_2 умисно, повторно проник через незачинені задні двері в салон автомобіля «Фіат Скудо», який перебував у користуванні ОСОБА_7 , однак свого умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим.
Він же, 04 серпня 2017 року о 01:00 год, у дворі будинку АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів з-під капоту автомобіля марки ВАЗ-2105 викрав акумуляторну батарею «Фаєр булл» 6СТ-62Л+ вартістю 420 грн, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 .
Також ОСОБА_6 09 серпня 2017 року о 02:00 год у дворі будинку № 14 на вул. 30 років Перемоги в м. Кам`янці-Подільському, умисно, повторно, з корисливих мотивів проник через незачинені задні двері в салон автомобіля ГАЗ-24, звідки таємно викрав колісний ключ, набір ключів накидних та ріжкових, дві тяги стабілізатора «Камока» до автомобіля «Мерседес Віто», чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 497,34 грн.
Крім того, у той же день о 03:00 год у дворі будинку АДРЕСА_3 , він же умисно, повторно, з корисливих мотивів проник через незачинені задні двері в салон автомобіля ГАЗ-24, звідки таємно викрав автомагнітолу «Євротек ЕВ-5990Р», викрутку, автомобільну аптечку, сім шліфувальних кругів, автомобільний зарядний пристрій «Енерджі 6101/Н90», знак аварійної зупинки марки «КЛ-Д7», ріжковий гайковий ключ, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1630,54 грн.
Він же. 09 серпня 2017 року о 05:20 год, у дворі будинку АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів проник на балкон квартири АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу таємно викрав чоловічу футболку «ТОММІ ХІЛФІГЕР» та жіночі спортивні шорти. Усвідомлюючи, що його незаконні дії викрито, покинув приміщення балкону та почав тікати з викраденим майном, однак був затриманий потерпілим ОСОБА_10 .
За вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2018 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, та виправдано, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК Україниу зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 червня 2019 року вирок щодо ОСОБА_6 змінено, виключено з резолютивної частини вироку посилання про закриття кримінального провадження. У решті вирок залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статтей 370, 419 КПК України, оскільки не зазначено підстав, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. На думку прокурора, апеляційний суд у супереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК України безпідставно та без належних мотивів відхилив клопотання прокурора про проведення безпосереднього дослідження доказів, як, з точки зору скаржника, підтверджують винуватість обвинуваченого, та судом першої інстанції оцінені однобічно та упереджено. Вважає, що у діях ОСОБА_6 є склад інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджено сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, однак не досліджених апеляційним судом безпосередньо усупереч вимогам статтей 23, 94 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор не підтримав поданої касаційної скарги.
ОСОБА_6 заперечив проти задоволення касаційної скарги.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКУкраїни суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту положень ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК Українивбачається, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, наводяться докази, що спростовують її доводи.

Колегія суддів убачає, що доводи, викладені в касаційній скарзі прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме щодо невідповідності ухвали суду апеляційної інстанції вимогам статтей 370, 419 КПК України є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду, належним чином перевірив доводи про невідповідність викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й обґрунтовано залишив без задоволення подану апеляційну скаргу, мотивувавши належним чином своє рішення та зазначивши підстави, з яких апеляційна скарга не може бути задоволена.
На думку колегії суддів, апеляційний суд обґрунтовано погодився з позицією місцевого суду щодо відсутності в кримінальному провадженні підписаних постанов відповідних прокурорів, що давало суду першої інстанції підстави для висновку, що в провадженні не призначено групи прокурорів, незаконно призначено слідчого, що потягло оголошення підозри неуповноваженими особами та погодження рішень неуповноваженим прокурором.
Зокрема під час перевірки судами встановлено, що у кримінальних провадженнях № 0001316 від 19 липня 2017 року та № 0001428 від 09 серпня 2017 року, № 0001441 та № 0001442 від 11.08.2017 року не визначено групи прокурорів, оскільки постанови заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на час розгляду справи не підписані посадовою особою (т. 2, а.п. 5, 15, 16, 19, 20, 22, 23); постановою заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 09 серпня 2017 року в об`єднаному кримінальному провадженні за № 0001316 усупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України призначено слідчим ОСОБА_12 (т. 2, а.п. 8); постановою заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 09 серпня 2017 року в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001316 від 19 липня 2017 року не призначено групи прокурорів (т. 2, а.п. 9,10); слідчим СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 09 серпня 2017 року ухвалено постанову про зміну кваліфікації кримінального діяння у кримінальному провадженні № 0001316 від 19 липня 2017 року, однак в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001316 від 19 липня 2017 року досудове слідство у провадженні здійснював слідчий ОСОБА_13 (т. 2, а.п. 11); постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження в одне провадження від 11 серпня 2017 року ухвалено прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , зокрема про об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень № 0001316 від 19 липня 2017 року, № 0001428 від 09 серпня 2017 року, № 0001441 від 11 серпня 2017 року та № 0001442 від 11 серпня 2017 року, тобто ухвалена неуповноваженою особою (відсутні постанови про призначення ОСОБА_14 процесуальним прокурором у цих провадженнях).

Також усупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України прокурор ОСОБА_14 незаконно призначив слідчим в об`єднаному провадженні ОСОБА_12 , а в матеріалах кримінального провадження відсутнє доручення керівника органу досудового розслідування Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області на проведення досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні слідчому ОСОБА_12 та постанова керівника органу досудового розслідування про призначення групи слідчих (т. 2, а. п. 103).

31 жовтня 2017 року оголошено повідомлення по підозру ОСОБА_6 слідчим СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 та погоджене з прокурором ОСОБА_14 , які не були призначеними відповідно до вимог статтей 37, 39 КПК України (т. 2, а.п. 106 -108); протокол слідчого експерименту від 31 жовтня 2017 року в межах кримінального провадження № 0001316 від 19 липня 2017 року, проведений слідчим ОСОБА_15 з потерпілим ОСОБА_16 , було проведено слідчим, що не входив до групи слідчих в об`єднаному кримінальному провадженні від 11 серпня 2017 року.

За змістом частин 1, 2 ст. 37 КПК України,прокурор, який здійснюватиме повноваження в конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. В разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів, при цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених частинами 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 та ч. 3 ст. 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, що передбачено ч. 6 ст. 110 КПК України.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Тому колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що постанови органів досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні постановлені всупереч вимогам статтей 37, 39, 110 КПК України щодо відсутності у слідчих ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 повноважень на проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні станом на час складання повідомлення про підозру, надання доступу до матеріалів кримінального провадження, й що вказані порушення, допущені під час досудового розслідування, з огляду на норми КПК України були істотними.

Крім того, згідно з технічними носіями інформації, на яких зафіксовано судові засідання в суді апеляційної інстанції від 13 травня і 10 червня 2019 року, прокурором під час апеляційного розгляду не надано належних доказів визначення групи слідчих в об`єднаному кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України. Не було надано таких даних і в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів також погоджується з висновком апеляційного суду щодо безпідставності доводів прокурора про відкриття ОСОБА_6 доказів відповідно до вимог ст. 290 КПК України. Згідно звукозапису судового засідання в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 підтвердив, що слідчий ОСОБА_15 не надавав йому для ознайомлення матеріалів кримінального провадження 31 жовтня 2017 року.
Апеляційний суд встановив, що зміст протоколу від 31 жовтня 2017 року про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 у службовому кабінеті № 8 Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області в період з 19:55 год по 20:10 год не відповідає дійсності, оскільки на запит суду першої інстанції начальником ІТТ № 6 ГУНП в Хмельницькій області від 5 червня 2018 року було надано відповідь, що ОСОБА_6 був поміщений до ІТТ № 6 о 13 год 31 жовтня 2017 року та згідно з журналом реєстрації виведення затриманих, взятих під варту осіб, з камери ІТТ обвинуваченого ОСОБА_6 не переміщували в межах ІТТ, не здійснювалися прогулянки, побачення чи будь-які процесуальні дії, конвоювання за межі ІТТ для участі у судових засіданнях чи проведенні слідчих експериментів 31 жовтня2017 року (т. 2, а. п. 186, 187). Тому у колегії суддів апеляційного суду не було підстав вважати, що ОСОБА_6 були відкриті матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України.
Також колегія суддів не погоджується з доводами, викладеними в касаційній скарзі щодо безпідставної відмови апеляційним судом у повторному дослідженні окремих доказів, що, на думку прокурора, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
У ч. 3 ст. 404 КПК України визначено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями. Тобто обов`язковою умовою для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, встановлених під час кримінального провадження, є неповнота їх дослідження або наявність певних порушень при їх дослідженні. При цьому незгода з оцінкою певних конкретних доказів не є підставою для їх повторного дослідження.
Під час прослуховування звукозапису судового засідання суду апеляційної інстанції встановлено, що прокурор заявив клопотання про повторне дослідження окремих доказів. При цьому на запитання головуючого прокурор зазначив, що не погоджується виключно з оцінкою цих доказів судом першої інстанції і не посилався на наявність певних порушень під час їх дослідження чи неповноту їх дослідження. Враховуючи викладене, колегія суддів обґрунтовано відмовила в повторному дослідженні цих доказів, пославшись на те, що прокурором не наведено для цього підстав, передбачених ст. 404 КПК України. З такою позицією погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду, вмотивованість його висновків, прокурор у касаційній скарзі не навів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів не встановила, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, - без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3