Провадження № 1-кс/752/155/20
У Х В А Л А

27 січня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000552, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000552; проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручити територіальному управлінню Державного бюро розслідування у місті Києві; визнати бездіяльність прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у частини не виконання ним п. 7 статті 36 КПК України при розгляді його заяви противоправною.
В обґрунтування скарги зазначає, що 29 жовтня 2018 року слідчий в особливо важливих справах першого відділу правління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів токуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 закрив своєю постановою кримінальне провадження №0000552, у якому ОСОБА_3 є потерпілим.
У зв`язку з непогодженням із закриттям даного кримінального товадження ОСОБА_3 10 квітня 2019 року звернувся до прокуратури міста Києва із заявою про скасування даної постанови. Ця заява була розглянута прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та у своєму листи № 17/2/1-706-16 від 24.04.2019 року на ім`я ОСОБА_3 зазначив, що закриття є обґрунтованим.
Вважає, що постанова у кримінальному провадженні винесена слідчим всупереч частини 2 статті 9 КПК України, не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.
Особа, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання для розгляду скарги не з`явилася, про час, місце та дату розгляду повідомлена належним чином, причини неявки не відомі, що на підставі ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги. Також, слідчому судді не надано матеріали кримінального провадження №0000552.
Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені чинним кримінально-процесуальним кодексом України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000552.
Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р., кримінальне провадження № 0000552 закрито.
Так перевіривши матеріали скарги слідчим суддею встановлено, що в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 22.11.2017 р. було скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000552 від 18.07.2017 року. В даній ухвали зазначено під час здійснення досудового розслідування слідчим ОСОБА_6 не був допитаний відповідальний секретар ЦЖК ОСОБА_7 , а також посадові особі, які підписали рішення житлової комісії від 07.04.2011 року про відмову в наданні квартири сім`ї ОСОБА_3 . Не вживалися заходи щодо вилучення реєстраційних журналів, в яких фіксувалася переписка з ОСОБА_3 , не з`ясовано питання щодо наявності жорсткого диску комп`ютера, на якому був виготовлений текст даного рішення. Фактично, крім допиту ОСОБА_8 та працівника квартирного сектору ОСОБА_9 , жодної слідчої дії проведено не було.
Проте, постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р., кримінальне провадження № 0000552 закрито та не вчинено дій зазначених в ухвалі слідчого судді від 22.11.2017 р.
При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим не було проведено досудове розслідування в повному об`ємі, не вжито всіх дій, передбачених КПК України для встановлення дійсних обставин кримінального провадження, у зв`язку із цим постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися законною та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р., про закриття кримінальне провадження № 0000552.
Разом з тим, вимоги скарги щодо доручення проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні територіальному управлінню Державного бюро розслідування у місті Києві та визнання бездіяльність прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у частини не виконання ним п. 7 статті 36 КПК України при розгляді його заяви противоправною не можуть бути задоволені, оскільки не підлягають оскарженню у відповідності до ст. 303 КПК України та виходять за межі компетенції слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 9, 284,303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000552 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000552.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1