Номер провадження: 11-кп/813/1872/19
Номер справи місцевого суду: 495/705/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2019 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освіта, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.09.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2019 року задоволено подання Білгород-Дністровського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2018 року та направлено його для відбування покарання в місця позбавлення волі, призначеного вищевказаним вироком строком на 3 роки.

Рішення суду мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладених на нього судом обов`язків, не являвся на реєстрацію до Центру пробації без поважних причин, за місцем мешкання характеризується посередньо. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, вже втретє подаються до суду, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим суддею рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2019 року скасувати, постановити нову, якою залишити міру відбування покарання ОСОБА_7 з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Доводи обґрунтовує тим, що за час випробувального терміну ніяких адміністративних правопорушень злочинів не вчинив, проживає один, без сім`ї, за місцем проживання характеризується позитивно. У зв`язку із відсутністю постійної роботи, він звертався до ст. інспектора Білгород-Дністровського відділу ОСОБА_8 з проханням дати згоду на тимчасовий виїзд в м. Ізмаїл для роботи в будівельній бригаді, на що остання дала згоду. Так як на час відсутності ОСОБА_7 інспектор була у відпустці, інші працівники зробили відмітку про неявку на відмітку. Зазначає, що ОСОБА_7 не була відома процедура оформлення дозволу на тимчасову зміну місця перебування, яку йому ніхто не роз`яснював.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 166 КВК України , якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, ЗУ "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі Порядок).

Частиною 2 ІV Розділу вказаного Порядку визначено необхідність явки засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації та порядок проведення з нею бесіди в порядку виконання уповноваженим органом з питань пробації судового рішення.

Так, на уповноважений орган з питань пробації покладається обов`язок повідомити засуджену особу про явку до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).

Після поставлення засудженої особи на облік їй за адресою, зазначеною у судовому рішенні або з`ясованою з інших офіційних джерел, надсилається виклик до уповноваженого органу з питань пробації, для роз`яснення порядку та умов відбування покарання.

Якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (для проведення першої бесіди або протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук (п.4).

У день першого візиту засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації персонал органу пробації проводить бесіду з нею, під час якої, окрім перевірки посвідчуючих особу документів та з`ясування відомостей, що мають значення для виконання судового рішення , роз`яснюються порядок та умови відбування покарання та здійснення нагляду, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи (п.6).

З метою документальної фіксації фактів, що мають значення для порядку та умов відбування покарання та здійснення нагляду, засуджені особи надають пояснення. За результатами проведеної бесіди визначається першочергова частота зустрічей або бесід із засудженою особою, місце їх проведення (за місцем роботи, проживання засудженої особи, в приміщенні уповноваженого органу з питань пробації) з метою здійснення оцінки ризиків (п.7).

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (п.8).

Перед винесенням попередження засуджений до звільнення з випробуванням надає пояснення, ознайомлюється з винесеним попередженням та ставить на ньому свій підпис.

Частиною 1 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого засуджений до звільнення з випробуванням зобов`язаний: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; один раз на квартал надавати пояснення або уповноваженим органом з питань пробації складається довідка про проведення бесіди зі звільненим з випробуванням.

Частиною 3 вищевказаного розділу Порядку визначено, що особи, звільнені з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до матеріалів подання, 26.11.2018 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та був попереджений про правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України (а.п.27).

Постановою ст. інспектора Білгород-Дністровського міськрайонного ВФ ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_8 від 26.11.2018 року встановлено дні явки ОСОБА_7 на реєстрацію (а.п.28).

Однак, у зв`язку з неодноразовими порушеннями засудженим ОСОБА_7 покладених на нього судом обов`язків, зокрема, неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації за викликом, а також відсутність під час перевірки за місцем мешкання, відповідний орган двічі, а саме 10.01.2019 року та 07.06.2019 року, звертався до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із поданням про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, про що ОСОБА_7 було попереджено.

Проте, ухвалами Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2019 року та 07.08.2019 року у задоволенні зазначених подань було відмовлено.

Разом з тим, ігноруючи накладені судом обов`язки засуджений ОСОБА_7 знову порушив умови відбування покарання, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 17.09.2019 року, 24.09.2019 року та 01.10.2019 року без поважної причини, за що йому 08.10.2019 року було винесено письмове попередження.

Відповідно до матеріалів подання, згідно проведеної органом пробації перевірки засуджений ОСОБА_7 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, а за місцем мешкання характеризується посередньо.

Однак, враховуючи, що орган пробації втретє звернувся до районного суду з поданням про заміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, не бажає ставати на шлях виправлення, профілактичній роботі не піддається, не виконує покладені на нього судом обов`язки та періодично не з`являється на реєстрацію до органу пробації без поважних причин.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що він не мав намір умисно не з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу, про процедуру оформлення дозволу на тимчасову зміну місця перебування обізнаний не був та йому ніхто не роз`яснював. Вважає, що він став на шлях виправлення, оскільки до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується позитивно, проживає один, намагається знайти роботу.

Разом з цим, засудженим не було надано апеляційному суду жодних доказів, які б свідчили про поважність причини неявки на реєстрацію до органу пробації.

Прокурор апеляційному суду пояснив, що засудженому було роз`яснено умови та порядок відбування призначеного йому судом покарання, та попереджено про відповідальність у разі їх порушення, що підтверджується матеріалами провадження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не була відома процедура оформлення дозволу на тимчасову зміну місця перебування, яку йому ніхто не роз`яснював, спростовуються його поясненнями від 11.06.2019 року, в яких зазначено, що йому повторно роз`яснено умови та порядок відбування призначеного йому вироком суду покарання з випробуванням, та його було попереджено про відповідальність за порушення покладених на нього обов`язків (а.п.117).

Доводи засудженого ОСОБА_7 щодо неявки на реєстрацію до органу пробації у зв`язку з дозволом ст. інспектора «Центру пробації» ОСОБА_8 на тимчасовий виїзд в м. Ізмаїл для роботи в будівельній бригаді, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки про це не було ним зазначено під час розгляду подання у суді першої інстанції, що не знайшло свого підтвердження й під час апеляційного розгляду. Матеріали провадження таких даних також не містять.

Таким чином, засудженим неодноразово порушувались покладені на нього судом обов`язки, в поясненнях він не зазначав поважних причин неявки до органу пробації, а уповноваженим органом з питань пробації відповідно до вимог законодавства дотримано порядок виконання судового рішення відносно ОСОБА_7 , в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки спростовуються матеріалами провадження та свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

Висновки апеляційного суду.
Враховуючи досліджені докази та встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваної ухвали суду, оскільки судом було повно, об`єктивно та всебічно враховано обставини справи, та за результатами розгляду подання прийнято обґрунтоване рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 , який належних висновків для себе не зробив й на шлях виправлення не став, та направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.09.2018 року.

При цьому, будь яких інших істотних порушень кримінального процесуального закону під час розгляду подання та постановлення ухвали суду, колегією суддів не виявлено та засудженим не наведено, а тому апеляційним судом не встановлено підстав для її скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, у відповідності з вимогами п. 1 ч.1 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2019 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4