Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3122/20
Провадження № 1-кс/644/499/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2020 року суддя - слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю пані ОСОБА_3 особи яка заявила клопотання (далі за текстом Заявниця), представника органу досудового розслідування прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 (далі за текстом Прокурор), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м.Харкові клопотання ОСОБА_3 «Про скасування арешту майна» (далі за текстом Клопотання), -
встановив:
До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 28.04.2020 року за вхідним № 18095/20-Вх надійшло Клопотання.
У Клопотанні Заявниця просить:
- Скасувати накладений в рамках кримінального провадження за клопотанням слідчого СУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 арешт квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 23038710 від 17 червня 2009 року.

Однак, наразі не має можливості реалізувати свої передбачені законом права власниці квартири, оскільки за ініціативою та клопотанням слідчого у кримінальному провадженні № 0000084 від 24 листопад 2012 року ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 у справі № 640/9079/13-к накладено арешт, в тому числі, на належну їй, ОСОБА_3 , квартиру АДРЕСА_1 . Вказане обтяження нерухомого майна, яке належить їй, грубо порушує її права як власниці цієї квартири, оскільки воно перешкоджає та фактично унеможливлює реалізацію власником повного спектру прав власності на неї.

З огляду на те, що з моменту накладення арешту на вказану квартиру її, ОСОБА_3 , належним чином не повідомлено про стан, хід та перебіг кримінального провадження № 0000084 від 24 листопада 2012 року, незважаючи на неодноразові її звернення до правоохоронних органів (слідчого, прокуратури) вона вимушена звернутися до суду з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна, квартири, що належить їй на праві власності.

Ухвалою слідчого судді відкрито провадження за Клопотанням, розгляд призначено на 05.05.2020 року.

Заявниця у судове засідання 05.05.2020 р., 15.05.2020 р. не прибула з причин дії карантину.

У судовому засіданні 28 травня 2020 року підтримала Клопотання, вказала, що на день судового розгляду Клопотання вона не має відомостей про прийняті рішення на досудовому розслідуванні за якою було арештована кв. АДРЕСА_1 ; що вона не була і не є підозрюваною, обвинуваченою, цивільним відповідачем. Прохала прийняти до уваги викладене у Клопотанні і задовольнити його.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку про те, що Клопотання не підлягає задоволенню, бо ОСОБА_3 , власниця нерухомого майна яке було арештоване на досудовому слідстві у кримінальному провадженні № 0000215 (17.06.2015 року) від 22.02.2017 , № 0000084 від 24 листопада 2012 року, - не зверталася до слідчого чи прокурора з заявою про зняття арешту з майна.
Пояснила, що 12 квітня 2017 року слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 винесена Постанова «Про закриття кримінального провадження» за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдинного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 22.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдинного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 22.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. ОСОБА_3 не зверталася з дня винесення вказаної Постанови ні до слідчого, ні до прокурора з заявою про зняття арешту з квартири. На запитання прокурор відповіла, що Постанова від 12.04.2017 року про закриття кримінального провадження на адресу ОСОБА_3 до дня цього судового розгляду не направлялась; що прокурор процесуальний керівник по вказаному кримінальному провадженні вже не працює, а тому важко пояснити причини не зняття арешту з майна на досудовому слідстві і причин не направлення копії Постанови.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, проаналізуваши матеріали справи, дослідивши письмові докази, - доходжу до висновку, що в задоволенні Клопотання необхідно відмовити на підставі наступного:
Установлено, що Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області (головуючий суддя ОСОБА_7 , судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) від 11.02.2016 року скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ( ОСОБА_10 ) якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000084 від 24 листопада 2012 року і постановлено нову Ухвалу якою клопотання слідчого задоволено і накладено арешт на зазначені у клопотанні квартири та будівлі.
Установлено, що 12 квітня 2017 року слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 прийнята Постанова «Про закриття кримінального провадження» за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 22.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Цією Постановою закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 22.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Установлено, що Постанова від 12.04.2017 року про закриття кримінального провадження на адресу ОСОБА_3 не направлялась.
З клопотанням про зняття арешту з майна звернувся пані ОСОБА_3 яка не є стороною кримінального провадження, посилаючись на норми КПК України в чинній редакції, який діє з 19.11.2012 року.
Частиною першою статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду кримінальної справи) установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Аналогічну норму закріплено в частині першійстатті 19 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII), який діє з 15 грудня 2017 року.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року).
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4 статті 174 КПК України 2012 року).
Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Проте, арешт на спірну квартиру був накладений на стадії досудового розслідування за яким, на час розгляду цього Клопотання, органом досудового розслідування постановлено 12.04.2017 року про закриття кримінального провадження.

В той же час, ч. 3 ст. 174 КПК України визначено: 3. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації Частина третя статті 174 із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VІІ від 18.04.2013.

Ця вимога Закону органом досудового розслідування не виконана.

Дії чи бездіяльність органу досудового розслідування Заявницею не оскаржуються.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Оскільки, кримінальне провадження з обвинувальним актом до суду не надходило, а 12 квітня 2017 року слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 прийнята Постанова «Про закриття кримінального провадження» за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 22.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - якою воно закрито на підставі того, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 склались цивільно-правові відносини, в зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і при закритті кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, слідчий керувався ст. 110, п. 2 ст. 284 КПК України - то вирішення питання щодо зняття арешту у кримінальному провадженні має здійснюватися за правилами цивільного судочинства.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року № 2-3392/11 Провадження № 14-105цс19.

Саме цю правову позицію, яка є останньою в даних правовідносинах, суд застосовує в даному випадку та не погоджується із доводами ОСОБА_3 , які викладено в клопотанні.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, дане питання не може бути вирішено судом в рамках кримінального судочинства слідчим суддею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369-371, 372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 «Про скасування арешту майна», а саме: квартири АДРЕСА_1 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом семи днів з часу її проголошення.
Суддя-слідчий суддя ОСОБА_1