ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 710/575/19
УХВАЛА

02 січня 2020 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , особи щодо якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора щодо дії запобіжного заходу, за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні суспільно - небезпечних діянь, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, в рамках кримінального провадження №0000042 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебувають матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні суспільно - небезпечних діянь, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

02.01.2020 року у судове засідання прибули прокурор прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , та захисник (адвокат) ОСОБА_4 , особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції). Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 , не з`явилася, без повідомлення причин. Потерпіла ОСОБА_7 ... клопотала про слухання справи за її відсутності. Свідки, згідно переліку, не прибули, без повідомлення причин.

Обговоривши можливість проведення судового засідання, з урахуванням заявленого клопотання щодо дії запобіжного заходу, суд заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку про можливість проведення судового засідання в частині вирішення питання, щодо дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , вважаючи, що неприбуття законного представника, за наявності у судовому засіданні захисника, не порушить право особи стосовно якої вирішується питання щодо обрання запобіжного заходу, при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Прокурор відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 в судовому засіданні подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключать його небезпечну поведінку відносно ОСОБА_5 , оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться за ступенем тяжкості до категорії особливо тяжких злочинів. Крім того, в ОСОБА_5 на сьогоднішній день не зменшились ризики зазначені у п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: знаходячись на волі ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше суспільно-небезпечне діяння, оскільки раніше ним вчинено тяжкий злочин внаслідок чого до нього було застосовано заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу. Крім того, останній має психічне захворювання, а тому дані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Більше того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 03.06.2016 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» встановлено, що метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК. Пунктом 19 Постанови встановлено, що за змістом ст. 95 КК, ст. 19 Закону №1489-111 зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі. Враховуючи те, що на сьогоднішній день відсутні дані, які б стверджували про поліпшення психічного стану ОСОБА_5 , а також враховуючи те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів, ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Вважає, що у відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, вчинення тиску на потерпілого та свідків, а також запобіганню вчинення іншого кримінального правопорушення, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застосування примусових заходів медичного характеру не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також, надав суду копію запиту прокурора до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» та відповідь (довідку щодо стану здоров`я ОСОБА_5 ).

Захисник (адвокат) ОСОБА_4 заперечила, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, з огляду на те, що прокурор не обґрунтував застосування запобіжного ходу, не надав їй для ознайомлення довідку з медичного закладу, щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , останній незаконно утримується в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», термін дії ухвали щодо дії запобіжного заходу закінчився 30.12.2019 року, але це не було доведено до відома особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_5 , особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, підтримав думку захисника, та повідомив, що перебуваючи в медичному закладі продовжує приймати ліки, стан іде на покращення, законний представник мати, після закінчення дії запобіжного заходу до медичного закладу не приїздила, щоб його забрати, здоров`ям не цікавилася, вважає, що зможе в домашніх умовах продовжувати лікування.

Суд, вивчивши доводи клопотання, думку учасників судового розгляду, з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта №94 від 20.03.2019 року, довідки КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» №4410/02 від 28.12.2019 року, а також те, що прокурором виконані вимоги КПК України, а саме своєчасно вручено клопотання прокурора щодо дії запобіжного заходу, з огляду на те, що захисник та особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, обрали участь у судовому засіданні дистанційно, приходить до такого.

За нормами ч.3 ст.508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Під час судового розгляду, за нормами ч.1 ст.331 КПК України, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.2 ст.331 КПК України).

Періодичний контроль суду щодо строку дії запобіжного заходу у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у порядку ст.331 КПК України, здійснюється на всіх етапах судового провадження, та забезпечує дотримання прав обвинуваченого чи особи, яка бере участь у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, з урахуванням ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині реалізації права на забезпечення періодичного контролю за законністю застосування запобіжного заходу в судовому провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом (1), поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (2).

Вирішуючи питання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, суд також бере до уваги вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше суспільно-небезпечне діяння, оскільки раніше ним вчинено тяжкий злочин внаслідок чого до нього було застосовано заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, не зменшились.

Європейський суд з прав людини встановив низку процедурних гарантій щодо застосування п."е" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: 1) позбавлення будь-кого свободи може відбуватися тільки в межах передбаченої законом процедури й не може бути свавільним; 2) особа не може бути позбавлена волі, якщо не буде достовірно встановлено, що вона є психічно хворою; 3) розлад психіки має бути встановлений об`єктивною медичною експертизою; 4) розлад психіки повинен мати такий характер або такий ступінь, який би виправдовував обов`язкове позбавлення свободи, а правомірність подальшого утримання особи в психіатричному закладі залежить від того, чи зберігається стан психічного розладу (рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

За нормами ст. ст. 95, 19 КК України, роз`ясненням постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 03.06.2016 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", метою застосування таких заходів є: вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93, 96 КК України (1), запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), що передбачає кримінально карану відповідальність за нормами КК України (2), та зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшені у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи у скороченні строки перебування у психіатричному закладі.

ОСОБА_5 згідно висновку №94 від 20.03.2019 потребує лікування з госпіталізацією до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим типом нагляду, та стан його здоров`я на даний час задовільний на фоні прийому лікарських засобів (довідка КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» №4410/02 від 28.12.2019 року).

Попередньо продовжений запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_5 до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння, закінчив свою дію 30.12.2019 року, однак з урахуванням наявних ризиків, є таким, що відповідає характеру і тяжкості вчиненого діяння, позбавляє можливості перешкоджати інтересам правосуддя. Водночас обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, в тому числі з огляду на те, що законний представник не цікавиться здоров`ям ОСОБА_5 , не приїздила в медичний заклад, по закінченню дії запобіжного заходу, що говорить про відсутність адекватного системного протирецидивного психіатричного супроводу за місцем проживання (стан особи задовільний на фоні прийому лікарських засобів), передання ОСОБА_5 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, виключається.

З урахуванням особи ОСОБА_5 , характер протиправних дій, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім доведено наявність ризиків перешкоди розгляду кримінального провадження, можливості особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру переховуватися від суду, вчинити інше суспільно-небезпечне діяння, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 ..

Керуючись ст. ст. 2, 7, 177, 178, 331, 376, 508 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Журавка, Шполянського району, Черкаської області, громадянину України, українцю, жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу із посиленим типом нагляду в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 діб, до 01.03.2020 року включно, з утриманням в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради».

Направити копію ухвали до Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» за адресою: вул. Павлова, 46, м. Сміла, Черкаської області, для виконання.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.01.2020 року.

Суддя ОСОБА_1