Справа № 308/1665/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 16.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 16.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивує наступним: досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2020 близько 12:08 год. до ЧЧ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від лікаря КШМД про ДТП з потерпілими, що сталась по вул. Минайській в м. Ужгород між автомобілями марки "Фольсваген Гольф" та маршрутним автобусом № 8 марки "Еталон", в результаті якої двоє осіб отримали тілесні ушкодження.

В клопотанні вказано, що виїздом СОГ на місце події було встановлено що водій автомобіля «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , керуючи вказаним автомобілем, та їдучи по вулиці Минайській зі сторони «П`яного ринку» в напрямку проспекту Свободи, навпроти автобусної зупинки неподалік колишнього універмагу «Україна», не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Атаман» А -092Н4, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешк. АДРЕСА_2 , водій АТП ТОВ «Паннонія авто-центр», який їхав маршрутом № 8, здійснюючи пасажирські перевезення по місту Ужгород.

Слідчий зазначає, що в результаті зіткнення, пасажири маршрутного таксі - автомобіля «Атаман» д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешк. АДРЕСА_3 , та її син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали тілесні, були доставлені в ЦМКЛ з попереднім діагнозом: Забій м`яких тканин голови, забій нижньої щелепи та забій спинки носа.

16.02.2020 року відомості про вказану подію, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000577, з правовою кваліфікацією правопорушення за ст. 286 ч. 1 КК України.

В клопотанні вказано, що 16.02.2020 року в результаті виїзду слідчо-оперативної групи проведено огляд місця ДТП в результаті якого вилучено автомобіль «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_8 мешк. АДРЕСА_4 , та на момент ДТП перебував в законному володінні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 .

Вилучений вищевказаний автомобіль поміщено на спец майданчик Ужгородського ВП ГУНП.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучений під час проведення огляду місця події, автомобіль марки «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 відноситься до тимчасово вилученого майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що вищевказаний автомобіль марки «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 , має значення речового доказу, зберіг на собі сліди, які є об`єктом дослідження трасологічної експертизи, а саме автомобіль є об`єктом дослідження авто технічної експертизи, для проведення якої необхідно забезпечити стан автомобіля в якому він перебував на момент скоєння ДТП та безпосередньо в результаті його скоєння, може бути використаний як доказ, зберігає сліди кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження по вказаному автомобілю необхідно призначити судові експертизи, вказаний автомобіль визнано речовим доказом, керуючись ст. ст.100, 131-132, ч. 2 ст. 167, ст. ст. 170-171, 234, 236, 237 КПК України слідчий просить: накласти арешт на автомобіль марки «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстровано на ім`я ОСОБА_8 мешк. АДРЕСА_4 , на момент ДТП перебував в законному володінні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , і який знаходиться на спецмайданчику Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, разом із тим подав рапорт про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України,

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном ( надано дозвіл).

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 15.02.2020 року під час огляду дорожньо-транспортної пригоди, копію якого додано до матеріалів клопотання було вилучено автомобіль «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_8 мешк. АДРЕСА_4 , та на момент ДТП перебував в законному володінні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 .

Згідно постанови слідчого від 17.02.2020 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Разом із тим, в клопотанні про накладення арешту слідчим не зазначено підстав та мети накладення арешту на автомобіль марки «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 . Так, в клопотанні зазначено лише, що з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, транспортний засіб зберіг на собі сліди, які є об`єктом дослідження трасологічної експертизи.

Так зі змісту клопотання вбачається, що таке зводиться лише до короткого викладу обставин, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а також опису дій вчинених СОГ на місці події.

При цьому, слід вказати також на те, що в клопотанні слідчий зазначає, що «16.02.2020 року в результаті виїзду слідчо-оперативної групи проведено огляд місця ДТП в результаті якого вилучено автомобіль «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_8 мешк. АДРЕСА_4 , та на момент ДТП перебував в законному володінні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 ». Разом із тим при дослідженні матеріалів клопотання, встановлено, що до матеріалів клопотання додано протокол огляду місця події від 15.02.2020 року, іншого не надано.

Крім того, згідно наявних висновків експерта №84 та №85 у потерпілих осіб виявлено легкі тілесні ушкодження, а в іншого при огляді тілесних ушкоджень не виявлено.

При цьому, відповідно до диспозиції частини 1 статті 286 КК України відповідальність настає у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що слідчий не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотання слідчого не містить посилань на наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, та їх відповідне обґрунтування.

Клопотання слідчого містить лише формальне посилання на норми КПК України, яка передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна.

Відповідно до положень ч.6 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення вказаних недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 16.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1