Справа №599/2381/19
У Х В А Л А
Іменем України

13 січня 2020 року

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

особи, відносно якої вирішується питання застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Зборова кримінальне провадження №0000124 про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодружений, не працюючий, не судимий, проживаючий АДРЕСА_1 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння проти життя та здоров`я особи за таких обставин. Так, 17 травня 2018 року близько 21 годині 30 хв., знаходячись у власному будинку, що в АДРЕСА_1 , під час розпиття алкогольних напоїв з місцевим жителем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс йому багаточисельні удари руками та ногами в голову та інші частини тіла. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 біля 23 год. було госпіталізовано до Зборівської центральної районної лікарні, де він о 23 год. 35 хв. помер.

ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене частиною ч.2 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що 17 травня 2018 року, близько 21 год. до його будинку прийшов ОСОБА_7 . Вони розпили біля 200-250 гр. горілки, яку ОСОБА_7 мав з собою. Після цього він почав прибирати зі столу, а ОСОБА_7 вийшов з будинку. Він почув гуркіт, вибіг на ґанок і побачив, що той впав зі сходів і лежить на подвір`ї. Він поклав його на ковдру та пішов у будинок, щоб викликати по телефону допомогу. Через деякий час на подвір`я прийшли сусіди та приїхала швидка медична допомога. Будь-яких ударів ОСОБА_7 він не наносив, тілесних ушкоджень йому не спричиняв.

Вчинення даного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

протоколом огляду, який проведено 18 травня 2019 року в період з 02 год. 30 хв. до 06 год., згідно якого місцем події є житлове господарство в с. Мильне Зборівського району, де проживає ОСОБА_5 . В дворі виявлено, зокрема чоловічі труси та шкарпетку чорного кольору. В приміщенні житлового будинку синю джинсову куртку на рукаві якої та в середній та нижніх частина виявлено сліди речовини бурого кольору.

Також у житлового будинку виявлено:

нашарування речовини бурого кольору на поверхні дверей кімнати-кухні;

дверях, які ведуть у житлову кімнату - сліди світло-бурого кольору круглої, овальної форми та крапок;

на порозі біля дверей, в житловій кімнаті на стіні сліди світло-бурого кольору у вигляді крапок;

на скатертині, якою накрита тумбочка виявлено два сліди світло-бурого кольору;

дерев`яна палиця з руків`ям та гумовим наконечником;.

іншій житловій кімнаті на підлозі сліди світло бурого кольору неправильної форми. Виявлені речі та сліди з місця події вилучено (т.2 а.с.9-27).

Висновками експерта:

№ 365 експертиза джинсової куртки на якій виявлено кров людини (т.2 а.с.41-43);

№143 експертиза речовини бурого кольору вирізаної з кухонної скатертини на якій виявлено кров чоловічої статі (т.2 а.с.51-52);

№142 експертиза речовини бурого кольору вилученої з поверхні дверей на якій знайдено кров (т.2 а.с.55-56). Згідно висновків експертів, кров за своєю груповою приналежністю та іншими ознаками може належати ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово - медичної експертизи №391 від 18 червня 2018 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму з переважним травмуванням довгастого мозку та судин басейну середньої мозкової артерії (крововиливи в речовину довгастого мозку, муфтоподібний згорток крові навколо довгастого мозку, масивний крововилив під м`яку мозкову оболонку базальної поверхні півкуль головного мозку та в його шлуночкову систему); із зовнішніх слідів травматичних впливів - синці та садна на обличчі, крововиливи та розтріскування слизової оболонки губ, два синці в ділянці підборіддя; закриту тупу травму шиї - смугасті ділянки внутрішньо-шкірних крововиливів на передній поверхні шиї із переломами хрящів гортані та під`язикової кістки в їх проекції; закриту тупу травму грудей - двобічні переломи ребер по передніх анатомічних лініях тіла та неповний "розривний" перелом грудного відділу хребта, із численними дрібними синцями на передній поверхні грудей та просторими смугастими саднами на задній поверхні грудей; синець передньо - внутрішньої поверхні лівого плеча, два садна задньої поверхні лівого ліктя, синець задньої поверхні правого ліктя. Види ушкоджень (синці, садна, переломи, тріщини, крововиливи), їх численність, локалізація на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла, локальність та розміри, вказують на неодноразову дію тупих предметів, з обмеженою поверхнею, що загалом властиво для побиття та, в сукупності, не характерно для падіння на площині з висоти власного росту.

Травма голови та травма шиї були небезпечними для життя в момент заподіяння і, за цією ознакою, у живих осіб, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Між отриманою потерпілим травмою голови та настанням його смерті існує прямий причиново -наслідковий зв`язок.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми- травмування довгастого мозку та судин басейну середньої мозкової артерії, що призвело до забою речовини довгастого мозку та масивних крововиливів під м`яку мозкову оболонку і в шлуночкову систему головного мозку.

Між отриманою потерпілим травмою голови та настанням його смерті існує прямий причиново-наслідковий зв`язок. (т.2 а.с.32-36).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_7 , пояснила, що 17 травня 2018 року біля 18 год. приїхала додому в с.Мильно з м.Тернопіль, де працює. Оскільки було свято батько сказав, що йде в село. Вона знала, що він піде до ОСОБА_8 , який проживає поруч. Біля 21 год. коли батька не було, вирішила піди подивитись, що з ним. Коли вийшла на вулицю, назустріч їхав на велосипеді її молодший син, який був переляканий та повідомив, що дядько ОСОБА_9 кидає на подвір`ї діда. Коли зайшла в господарство, де проживає ОСОБА_10 , то побачила, що батько лежить на землі недалеко від сходів, які ведуть у житловий будинок, майже не дихав, тільки харчав. ОСОБА_10 , який стояв поруч пояснити, що сталося не зміг. Розказував, що знайшов батька у стодолі. Батько фактично був роздягнутий, без футболки, сорочки, трусів, шкарпеток, тільки штани були затягнуті вище колін. Вона зателефонувала до односельчанки ОСОБА_11 і попросила приїхати разом і чоловіком, оскільки сталася біда з її батьком. Коли приїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , то ОСОБА_12 поміряла пульс та повідомила, що він не прослуховується. Через деякий час прибула місцева фельдшерка та почала надавати допомогу. Після чого батька було госпіталізовано в лікарню, де він помер. Що стосується ОСОБА_14 то їй відомо, що декілька років тому він заподіяв іншим особам тілесні ушкодження.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 пояснили, що 17 травня 2018 року до них зателефонувала ОСОБА_4 і попросила приїхати до будинку ОСОБА_14 . На подвір`ї будинку вони побачили ОСОБА_7 , який лежав біля ганку будинку зі слідами тілесних ушкоджень і був ще живий.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що увечері 17 травня 2018 року, прибула на виклик до господарства ОСОБА_14 . На подвір`ї будинку вона побачили ОСОБА_7 , який лежав біля дверей будинку, також на подвір`ї був ОСОБА_17 . Вона, як фельдшер, надавала ОСОБА_7 першу медичну допомогу та викликала швидку. У потерпілого виявила припухлість голови.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, а саме огляд житлового будинку, де виявлена кров, яка може належати ОСОБА_7 , висновок судового медичної експертизи, згідно якого ушкодження тіла ОСОБА_7 вказують на неодноразову дію тупих предметів, з обмеженою поверхнею, що властиво для побиття та, в сукупності, не характерно для падіння на площині з висоти власного росту, суд приходить до переконання про вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкодження, які спричинило його смерть.

В кримінальному провадженні проведено судово - психіатричну експертизу №126 від 18.09.2019 року комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», згідно якого ОСОБА_5 страждає недоумством у формі деменції, внаслідок нейросифілісу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_5 також страждав недоумством у формі деменції, внаслідок нейросифілісу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_5 суспільної небезпеки не становить.

ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (т.2 а.с.80-85).

Крім цього захисником надано висновок судово-психіатричного експерта №299 від 03.07.2018 р. Тернопільською обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яким встановлено, що ОСОБА_5 у період інкримінованих йому діянь виявляв ознаки розладів психіки, внаслідок ураження головного мозку люетичного походження у вигляді гіпоманіакального синдрому з когнітивним порушенням на тлі атрофії головного мозку.

ОСОБА_5 на момент проведення експертизи виявляв ознаки розладів психіки, внаслідок ураження головного мозку люетичного походження у вигляді гіпоманіакального синдрому з когнітивним порушенням на тлі атрофії головного мозку.

До ОСОБА_5 можуть бути застосовані заходи медичного характеру увигляді госпіталізації в психіатричний стаціонар з суворим режимом та висновок №258 від 08.05.2019 року обласної психіатричної лікарні №1 с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, згідно якого ОСОБА_5 на час інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння виявляв психічні розлади внаслідок ушкодження головного мозку люетичного походження у вигляді гіпоманіакального синдрому з помірним когнітивним порушенням, внаслідок цього не в повній мірі міг усвідомлювати свої дії та неповною мірою міг керувати ними.

ОСОБА_5 на момент проведення експертизи виявляв психічні розлади внаслідок ушкодження головного мозку люетичного походження у вигляді гіпоманіакального синдрому з помірним когнітивним порушенням, через що не в повній мірі міг усвідомлювати свої дії та неповною мірою міг керувати ними.

ОСОБА_5 в теперішній час за своїм психічним станом не представляє суспільної небезпеки для оточуючих та застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с. 88-97).

Захисником заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом висновку експерта №126 посилаючись на те, що наказом Міністерства охорони здоровЧя України від 29.06.2017 р.№722 «Про організацію служби судовопсихіатричної експертизи встановлений перелік установ, у яких проводяться стаціонарні судово-психіатричні експертизи особам, які тримаються під вартою. До вказаного переліку до 17 липня 2019 року входило комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Даний наказ визнано таким, що втратив чинність з 17.07.2019 р. на підставі Наказу МОЗ України №722. Станом на дату призначення та проведення експертизи ОСОБА_5 перелік відповідних установ, які проводять стаціонарні психіатричні експертизи, особам які тримаються під вартою не затверджено. Також захисник вважає, що оскільки висновки експерта №299 та № 258 суперечать один одному їх не можна брати до уваги.

При розгляді даного клопотання суд виходить з наступних обставин:

відповідно до п.4 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року №865 судово-психіатричну експертизу проводять особи, які відповідають вимогам, передбаченим статтею 10 Закону України «Про судову експертизу».

Частинами 1,2 статті 10 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Враховуючи, що експертиза проведена фахівцями спеціалізованої установи, які мають відповідний кваліфікаційний клас судового експерта, суд вважає, що клопотання захисника про визнання недопустимим доказом висновку експерта №126 задоволенню не підлягає.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_18 , експерт-доповідач висновку №126 пояснив, що хвороба, яка діагностована в ОСОБА_5 є наслідком сифілактичного ураження головного мозку, виявлена в 2014 році. Час інфекціонування не встановлено. Захворювання приводить до атрофічних змін головного мозку. Ураження головного мозку, призвело до неадекватної поведінки, грубого порушення пам`яті, порушення пізнавальних процесів, зміни неадекватного настрою ОСОБА_5 Хвороба, яка виявлена в 2014 році перебігає швидко, призводить до атрофічних змін головного мозку. Хвороба незворотня, її можна зупинити та не дати процесам поглибитись. На час проведення експертизи, за психічним станом, ОСОБА_5 суспільної небезпеки не становить. Проте суть інкримінованих дій, суть медичної документації, дають підстави вважати, що неможливо передбачити його можливу поведінку в суспільстві у майбутньому. При наявності такої хвороби є ознаки суспільної небезпеки, в зв`язку з чим рекомендовано такий вид заходів медичного характеру, який зазначено у висновку експерта. Також експертом зазначено, що суттєвих розбіжностей між висновками експертів, які проводились попередньо та висновком у якій він був доповідачем немає. Як у першій так і другій експертизі встановлено ураження головного мозку люетичного (сифілактичного) походження. Зазначаючи вид заходів медичного характеру в експертизі проведеної з його участю, виходили з того, що неможливо спрогнозувати його поведінку в майбутньому та суть інкримінованих дій. Давати оцінку висновку експерта №258 від 08.05.2019 року проведеного обласною психіатричною лікарнею №1 с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області не входить його компетенцію.

Таким чином враховуючи, що висновок експерта №126 повністю відповідає принципам судово-експертної діяльності, а саме законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження, визначених ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», суд приймає його, як належний доказ у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило його смерть, тобто вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.121 КК України. Діяння вчинене в стані неосудності та до нього слід застосовувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частинами 1,3 стаття 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року ОСОБА_5 , згідно ч.1 ст.508 КПК України, обрано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком 60 днів, тобто до 19 січня 2020 року 15 год. 00 хв.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.121 КК України. Діяння вчинене в стані неосудності та до нього слід застосовувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і враховуючи, що ці ризики не минули і продовжують існувати, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для продовження запобіжного заходу строком 60 днів визначеного ОСОБА_19 , тобто до 11 березня 2020 року 13 год. 00 хв.

Керуючись ст.19 КК України, ст.ст. 372, 512,513 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 примусові заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком 60 днів, тобто до 11 березня 2020 року 13 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів через Зборівський районний суд. Для ОСОБА_5 , строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя підпис Копія вірно
Суддя Зборівського
районного суду ОСОБА_1