КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1440/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, одруженого, працюючого на посаді начальника Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року, задоволено клопотання cлідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, строк якого рахувати з часу затримання з 18 год. 14 хв. 4 лютого 2020 року.
Строк дії ухвали визначено до 2 квітня 2020 року включно.
Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначено у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 000 552 грн.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного такі обов`язки:
- за першим викликом слідчого або прокурора з`являтися до органу досудового розслідування.
- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.
- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено в межах строків досудового розслідування, тобто до 5 квітня 2020 року включно.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та підозрюваний ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.
Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 2000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Від прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , надійшло клопотання про залишення його апеляційної скарги без розгляду.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_7 , зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки обставинам кримінального провадження, не звернуто уваги на відсутність у справі вагомих доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Також апелянт зазначає, про необґрунтованості клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості повідомленої підозри. У змісті письмового повідомлення про підозру стороною обвинувачення жодним чином не розкрито та не конкретизовано, які саме протиправні дії вчинив ОСОБА_7 , що саме мав вчинити чи не вчинити з використанням службового становища, що в свою чергу є порушенням не тільки національного законодавства, але й положень п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.Не конкретизованість підозри свідчить про відсутність підстав вважати наявність ознак складу інкримінованого кримінального правопорушення, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того апелянт зазначає, що наведені стороною обвинувачення ризики не відповідають дійсності тому, що сторона обвинувачення тільки припускає те, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Жодних належних аргументів та доказів сторона обвинувачення не наводить, а отже наведені стороною обвинувачення припущення є не обґрунтованими та нічим не підтвердженими. Крім того, не доведено й можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та ухвала слідчого не містить належного обґрунтування щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Апелянт звертає увагу на те, що він одружений (перебуває у шлюбі 24 роки), раніше не судимий, жодного разу не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не висувалось, працює (стаж роботи понад 29 років), за місцем роботи характеризується лише з позитивної сторони, має постійне місце проживання, розуміє, що в разі не виконання процесуальних обов`язків до нього може бути застосований жорсткий запобіжний захід, не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, оскільки бажає довести неправдивість висунутої підозри. Підстав вважати, що він буде якимось чином здійснювати перешкоди у проведенні досудового розслідування та встановленню істини у справі, немає.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного та просили її задовольнити, та заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, та заявив заяву про відмову від апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає, при цьому апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 рокупідлягає закриттю у зв`язку з відмовою від неї апелянта.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 ,то слід звернути увагу на такі обставини.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 обіймає посаду начальника Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі УАБ ГФД СКМУ), та відповідно п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, оскільки обіймає в органах державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Займаючи вказану посаду ОСОБА_7 зокрема уповноважений укладати від імені УАБ ГФД СКМУ господарські договори та підписувати документи щодо їх виконання.
У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на використання свого службового становища з метою особистого збагачення за наступних обставин.
Так, 20 серпня 2019 року між УАБ ГФД СКМУ (замовник), в особі начальника Управління ОСОБА_7 та ТОВ «Спектрум Девелопмент» (підрядник) в особі директора ОСОБА_10 , укладено договір № 18/19-КР, предметом якого є: Будівельно-монтажні роботи по об`єкту «Відновлення фасадів Будинку Уряду України та підпірної стінки по вул. Михайла Грушевського, 12/2 у Печерському районі м. Києва». П`ятий пусковий комплекс Ремонтно-реставраційні роботи по дворовому фасаду будівлі. Адреса розташування об`єкта: АДРЕСА_3 . Договірна ціна робіт за вказаним договором складає 13 164 634,73 гривні (тринадцять мільйонів сто шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять чотири гривні 73 коп.).
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від працівників ТОВ «Спектрум Девелопмент», діючи з метою створення передумов для вимагання такої вигоди, ОСОБА_7 відмовився підписати акти виконаних робіт за вищевказаним договором, які в свою чергу є підставою для здійснення розрахунку, незважаючи на те, що ТОВ «Спектрум Девелопмент» виконало будівельно-монтажні роботи в повному обсязі у визначений строк.
Продовжуючи свої злочинні дії, 09.12.2019 ОСОБА_7 висунув представнику ТОВ «Спектрум Девелопмент» ОСОБА_11 вимогу передати йому грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США за безперешкодне підписання актів виконаних робіт за договором № 18/19-КР від 20.08.2019.
При цьому, ОСОБА_7 повідомив, що у випадку відмови від передачі йому вказаних коштів він ініціює підготовку та складання документів про неналежне виконання робіт, що в свою чергу унеможливить підписання актів виконаних робіт за вищевказаним договором, здійснення остаточних розрахунків, а також укладення інших угод на виконання робіт з УАБ ГФД СКМУ в майбутньому.
Усвідомлюючи реальність таких погроз ОСОБА_7 , ОСОБА_11 був змушений погодитись із такою незаконною вимогою з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо законних інтересів ТОВ «Спектрум Девелопмент».
В подальшому, діючи з метою приховування своєї злочинної діяльності та уникнення викриття, ОСОБА_7 вирішив залучити до передачі вищевказаної неправомірної вигоди сторонню особу та під час зустрічі 04.02.2020 у своєму службовому кабінеті за адресою вул. Михайла Грушевського, 12/2 з ОСОБА_11 сказав останньому, що упродовж дня повідомить спосіб передачі йому неправомірної вигоди за раніше висунутою вимогою
Цього ж дня, близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_7 в телефонній розмові з ОСОБА_11 повідомив, що йому зателефонує визначена ОСОБА_7 особа та розповість механізм передачі зазначеної неправомірної вигоди. Отримавши від невстановленої на даний час досудового розслідування особи інформацію щодо механізму передачі грошових коштів, ОСОБА_11 , цього ж дня, близько 13 год. 20 хв., зустрівся з ОСОБА_7 поруч з будівлею КМУ по вул. Інститутській у м. Києві, де в ході розмови останній підтвердив, що передача йому неправомірної вигоди у розмірі 2,5 (еквівалент 100 тис. ) за раніше висунутою вимогою, повинна відбуватись саме в такий спосіб.
Діючи на виконання інструкції, отриманих від вищевказаної невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_12 04.02.2020 близько 17 год. 20 хв. прибув за адресою АДРЕСА_4 , де передав ОСОБА_13 , що виконував функцію кур`єра грошові кошти в сумі 2 млн. гривень для подальшої передачі ОСОБА_14 в якості неправомірної вигоди за безперешкодне підписання актів виконаних робіт за договором № 18/19-КР від 20.08.2019.
05.02.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
06.02.2020 слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_15 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування зазначеного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що у вказаному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди у особливо великому розмірі за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.Підозра ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; заявою про вчинення злочину від 08.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 16.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 04.02.2020; протоколом огляду від 04.02.2020; протоколом додаткового допиту свідка від 04.02.2020; протокол допиту свідка від 04.02.2020; протоколом огляду від 04 січня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.02.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання на строк від восьми до дванадцяти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.
На даний час існують ризики того, що він, будучи службовою особою обіймаючи в органах державної влади посаду, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.
У зв`язку з цим, виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосування альтернативи запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі, що перевищує 80 розмірів та не є меншою ніж 2000 (двох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що може забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності, за першим викликом слідчого або прокурора з`являтися до органу досудового розслідування та уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
06.02.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, із одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді заставиу межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 000 552 грн., для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Вагомість наявних доказів підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 476 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1000552 гривеньу національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи захисника про те, що відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а також про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Закрити провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року, - у зв`язку з відмовою від неї апелянта.
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання cлідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_17 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, строк якого рахувати з часу затримання з 18 год. 14 хв. 4 лютого 2020 року. Строк дії ухвали визначено до 2 квітня 2020 року включно. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.Розмір застави визначено у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 000 552 грн. У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, які визначені в даній ухвалі. Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено в межах строків досудового розслідування, тобто до 5 квітня 2020 року включно, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4