Справа № 379/533/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2020 року
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000045 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, працюючого на посаді рибовода в ПрАТ «Таращаплемсільрибгосп», не депутата, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.07.2018 за ч.1 т.156 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з іспитовим строком 3 роки, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, суд
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої: адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
11.02.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому цього ж дня близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 , лежали на ліжку в кімнаті останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії щодо неї, а саме поцілунки та непристойні доторкання власними руками до грудей та сідниць потерпілої, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько двох хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.
Крім цього, 25.02.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому цього ж дня близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько трьох хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.
Крім цього, 03.03.2017 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 запросив неповнолітню ОСОБА_8 прокататися на автомобілі свого батька по м. Тараща Київської області, з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 знаходилися в автомобілі останнього, на лісовій дорозі, що розташована неподалік кафе «Шашлична» по вул. Володимира Сікевича, 23 м. Тараща Київської області.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько сорока хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.
Крім цього, 11.03.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.
Крім цього, 18.03.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 ,з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.
Крім цього, 25.03.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.
Крім цього, 28.03.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.
Крім цього, 31.03.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 ,з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.
Крім цього, 07.04.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 ,з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.
Крім цього, 15.04.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 ,з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.
Крім цього, 21.04.2017 ОСОБА_4 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_8 ,з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм.
В цей час ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів.
Протиправні розпусні дії ОСОБА_4 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.
Крім цього, 07.06.2017 близько 16 год. 57 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в м. Ельч-Лясковице Польща, зі свого мобільного телефону за допомогою додатку «Messenger» здійснював листування зі своєю знайомою, неповнолітньою ОСОБА_8 .
В цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті,збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру, щодо неї.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив розпусні дії щодо ОСОБА_8 , а саме надіслав їй фото із зображенням свого оголеного статевого органу, здійснивши таким чином демонстрацію особистого розпусного фото, чим поставив під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяв формуванню у неї антиморальних поглядів.
Свої протиправні розпусні дії ОСОБА_4 припинив, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України визнав повністю, при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро кається у скоєному та зазначив, що мав почуття любові до потерпілої ОСОБА_10 та всі дії відбувалися за її згодою. Він просить у потерпілої та законного представника потерпілої вибачення, просить його суворо не карати не позбавляти волі, що в подальшому він зобов`язується не вчиняти подібних дій, а також врахувати ту обставину, що він сприяв працівникам поліції у розкритті вказаного злочину.
Цивільний позов не визнав з підстав, що у нього з потерпілою ОСОБА_8 були взаємні почуття любові, а тому своїми діями він не завдав їй моральної шкоди.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_7 в судовому засіданні просила суд цивільний позов задовольнити в повному обсязі, а обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі.
Адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просив суд задовольнити цивільний позов в розмірі 200000 грн, зменшивши розмір завданої моральної шкоди. Вважає, що в діях обвинуваченого не вбачається щирого каяття. Крім того, просить суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин за відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України доведена у повному обсязі, а його умисні дії, які виразились у вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КК України.
Суд визнає, що злочинні дії обвинуваченого не становлять єдиного продовжуваного злочину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що кожен із злочинів має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникав щоразу перед вчиненням окремого злочину, що чітко зазначено обвинуваченим у судовому засіданні, а всі дії не охоплювалися єдиним злочинним наміром.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. В судовому засіданні обвинувачений чітко пояснив, що усвідомлював, що для реалізації злочинного наміру йому достатньо вчинити одне діяння.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 1 ст. 156 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за аналогічний злочин, працює на посаді рибовода в ПрАТ «Таращаплемсільрибгосп», позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину повторно.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, кількість епізодів злочинної діяльності, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі, оскільки особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд приходить до висновку, що менш суворий вид покарання не забезпечить досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин до ухвалення щодо нього попереднього вироку Таращанським районним судом Київської області від 06.07.2018, тому при призначенні покарання за даний злочин суду необхідно застосувати ч.4 ст.70 КК України.
В той же час, загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Відповідно до висновку органу пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_4 , історію правопорушень, спосіб його життя, враховуючи середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк є цілком можливим. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу ОСОБА_4 , його молодий вік, висновок органу пробації, що виправлення можливе без реального позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Законним представником потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої злочином в розмірі 500000 грн. В судових дебатах представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 200000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_8 знаходилася у вкрай важкому емоційно-психологічному стані. Моральна шкода виразилася у перенесених нею душевних стражданнях та тяжкому нервовому потрясінні. Розголос про вчинені щодо неї дії сексуального характеру змусили її уникати спілкування з однокласниками, друзями, знайомими, були порушені стосунки з людьми, оскільки їй було дуже стидно та принизливо.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовільняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.
Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення із слідуючих підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, як особа, якій злочином заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити позов про стягнення моральної шкоди.
У постанові від 13.11.2018 у справі № 697/1276/15-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, відмітив, що відповідно до статті 84 КПК процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до висновку експертів КНДІСЕ від 03.01.2020 №2687/19-61 за результатами проведення судової психологічної експертизи, призначеної за клопотанням адвоката ОСОБА_9 під час розгляду справи в суді, ситуація, яка склалася між обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 в період часу з 11.02. по 07.06.2017 під час вчинення останнім розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, не є психотравмуючою травмою для останньої. Оскільки психотравмуючий вплив був викликаний наслідками, які відбулися після втручання сторонніх осіб, що призвело до припинення відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , набувши подальшого широкого розголосу ситуації та її інтимних подробиць, а також формування у підекспертної негативного образу об`єкту першого кохання.
Отже, в судовому засіданні не було доведено належними та допустимим доказами завдання моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 .
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Таращанського районного суду Київської області від 06.07.2018, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Відмовити в задоволенні цивільного позову законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином.
Речові докази, мобільний телефон марки ASUS Z00ED, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Таращанського ВП Миронівськго ВП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1