Єдиний унікальний номер 448/1325/19
Провадження № 1-кп/448/54/20
В И Р О К
Іменем України

18.06.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000307 від 03.07.2019р., про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, учасника бойових дій, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в період часу з 12 березня 2019 року по 12 липня 2019 року, по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , з якою останній спільно проживав та перебував у сімейних відносинах, мав взаємні права та обов`язки, яке виражалося у вчиненні конфліктів, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої, за що неодноразово був притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, згідно постанов Мостиського районного суду Львівської області від 22.03.2019р., від 12.06.2019р. та від 16.07.2019р.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 , 12.03.2019 біля 08:20 год., знаходячись на той час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 в приміщенні житлового будинку, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно, умисно, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що проявлялось у безпричинному конфлікті, під час якого він словесно ображав останню нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї дії психологічного характеру, що призвели до її психологічних страждань.

Він же, ОСОБА_3 12.03.2019 біля 15:00 год., знаходячись на той час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 в приміщенні житлового будинку, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно, умисно, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що проявлялось у безпричинному конфлікті, під час якого він словесно ображав останню нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї дії психологічного характеру, що призвели до її психологічних страждань.

Окрім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої систематичні протиправні дії, 11.04.2019 близько 16:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за вище вказаною адресою, знову, повторно, знаходячись на той час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 в приміщенні житлового будинку, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно, умисно, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що проявлялось у безпричинному конфлікті, під час якого він словесно ображав останню нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї дії психологічного характеру, що призвели до її психологічних страждань.

Також, 23.06.2019 близько 10:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за вищезазначеною адресою, знаходячись на той час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 в приміщенні житлового будинку, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно, умисно, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що проявлялось у словесних образах останньої нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї дії психологічного характеру, що призвели до її психологічних страждань.

Окрім цього, ОСОБА_3 в черговий раз, 12.07.2019 близько 14:00 год. знаходячись на той час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 в приміщенні житлового будинку, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно, умисно, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що проявлялось у безпричинному конфлікті, під час якого він виражався на її адресу нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї дії психологічного характеру, які могли завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі та надав показання про те, що дійсно у вказаний період часу вчиняв домашнє насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах. Також вказав, що причиною виникнення вказаних конфліктів являється поведінка тещі, матері дружини, яка постійно його провокувала на сімейні конфлікти. На даний час він проживає окремо, у вчиненому щиро розкаюється, усвідомив наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив домашнє насильства, - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, його стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- не працюючий, має на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_6 , 2018 р.н., є учасником бойових дій, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , котра вказала, що при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді Мостиського районного сектору Філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді громадських робіт. Саме такий вид покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.
Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , з урахуванням думки потерпілої та прокурора, суд вважає за недоцільне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені ч.1 ст. 91-1 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1