Справа № 183/4024/17
№ 1-кп/183/132/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001372відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньоюосвітою, не працюючого, не одруженого,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,судимого:

- 22.01.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 17.03.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 29.03.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 296, ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі;
- 30.12.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., штраф не сплачено,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

26 квітня 2017 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яким користується на законних підставах ОСОБА_5 , де на подвір`ї побачив квіти : тюльпани, які росли на клумбі. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості володіння і він приблизно о 17 год. 51 хв. діючи умисно, з метою зірвати квіти, всупереч волі власника вказаного домоволодіння ОСОБА_6 та особи, яка користується домоволодінням і опікуном ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , шляхом відкриття засуву хвіртки незаконно проник на територію домоволодіння. В цей час ОСОБА_3 побачила ОСОБА_5 , яка вийшла та почала вимагати від ОСОБА_3 покинути територію домоволодіння.

Також, 26 квітня 2017 року приблизно о 17 год. 52 хв. ОСОБА_3 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , не виконав вимогу ОСОБА_5 покинути домоволодіння та повернути квіти. Між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , реалізуючи який ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_5 та діючи умисно, лівою рукою схопив ОСОБА_5 за праве плече, після чого наніс їй правою рукою один удар у шию з правого боку. Після цього ОСОБА_5 намагалася втекти від ОСОБА_3 з метою уникнення подальшого спричинення тілесних ушкоджень, але ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, наніс ОСОБА_5 ще два удари кулаком правої руки у потилицю. Від нанесених ударів ОСОБА_5 впала на землю, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у виді синців та саден в області колінних суглобів, а ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у виді синців на правому плечі, синців та саден в області колінних суглобів, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в частині проникнення на територію домоволодіння.Допитаний в суді ОСОБА_3 пояснив, що 26.04.2017 р. він зі своїми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йшли вулицею. Проходячи мимо домоволодіння, де живе ОСОБА_9 , він побачив у дворі квіти : тюльпани та вирішив їх зірвати, щоб подарувати ОСОБА_10 . Він зайшов у двір, через хвіртку, та зірвав тюльпани. В цей час вийшла на подвір`я ОСОБА_9 і сказала, що за квіти він повинен сплатити їй 100 грн., але він відмовився. Після чого ОСОБА_9 почала його лаяти нецензурними словами і кидала в нього каміння. Він ОСОБА_11 не бив. Його дивує той факт, що вона звернулася до поліції через деякий час, а не зразу після подій. Він спілкувався з потерпілою, щоб залагодити конфлікт, але вона не захотіла прийняти його пропозицію. Шкодує, що взагалі виник вказаний конфлікт. В частині завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 винуватим себе не визнає.

Суд дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин обвинувачення по кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.04.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який знаходячись на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , спричинив їй тілесні ушкодження;

- висновок експерта № 476/Е від 12.07.2017 р., відповідно до якого за результатами судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 у останньої виявлені тілесні ушкодження у виді синців на правому плечі, синців та саден в області колінних суглобів, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та за давністю утворення можуть відповідати даті події, вказаній у постанові та потерпілою (26.04.2017 р.). Враховуючи характер та локалізацію знайдених тілесних ушкоджень експерт вважає, що потерпілій було нанесено не менше чотирьох травматичних дій;

Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої підтверджує її показання про застосування до неї насильства, зокрема завдання тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3

- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 20.07.2017 р. за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході проведення якого остання розповіла та показала як та при яких ОСОБА_13 спричинив їй тілесні ушкодження 26.04.2017 р. на території домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- висновок експерта № 502/Е/Д від 20.07.2017 р., відповідно до якого за результатами додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 , виявлені у останньої тілесні ушкодження у виді синців на правому плечі, синців та саден в області колінних суглобів, могли утворитися при механізмі, на який вказує сама потерпіла під час проведення слідчого експерименту за її участі від 20.07.2017 року, тобто від дії пальців рук (на правому плечі) та падінні останньої на асфальтове покриття після надання її тілу прискорення (в області колінних суглобів);

- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 20.07.2017 р. за участю свідка ОСОБА_14 , в ході проведення якого остання розповіла та показала про обставини спричинення її сусідці ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невідомим їй чоловіком 26.04.2017 р. на території домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- висновок експерта № 503/Е/Д2 від 20.07.2017 року, відповідно до якого за результатами додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 , виявлені у останньої тілесні ушкодження у виді синців на правому плечі, синців та саден в області колінних суглобів, могли утворитися при механізмі, на який вказує свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту за її участі 20.07.2017 р., тобто від дії пальців рук (на правому плечі) та падінні потерпілої на асфальтове покриття після надання її тілу прискорення (в області колінних суглобів);

- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 20.07.2017 р. за участю свідка ОСОБА_15 , в ході проведення якого остання розповіла та показала про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 26.04.2017 р. на території домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- висновок експерта № 504/Е/Д3 від 20.07.2017 р., відповідно до якого за результатами додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 , виявлені у останньої тілесні ушкодження у виді синців та саден в області колінних суглобів, могли утворитися при механізмі, на який вказує свідок ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту за її участі від 20.07.2017 р., тобто від падіння потерпілої на асфальтове покриття після надання її тілу прискорення (в області колінних суглобів). Механізм утворення тілесних ушкоджень у виді синців на правому плечі потерпілої, свідком ОСОБА_15 не був розкритий;

- протокол огляду 26.07.2017 р. місця події з фототаблицею, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , як місце вчинення злочину;

- копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.07.2009 р., згідно якого ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_2 , визнано недієздатною;

- копією рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2014 р., згідно якого над ОСОБА_6 , встановлено опіку, опікуном призначено ОСОБА_5 ;

- копією свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області25.12.1987 р. №4842, згідно якого житловий будинок, надвірні побудови, огорожа АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_16 показала, що 26.04.2017 р. вона садила картоплю біля домоволодіння по АДРЕСА_2 . В цей час вона побачила ОСОБА_3 з двома чоловіками, які хотіли зайти у двір, але побачивши її відійшли. Потім вони відкрили хвіртку та зайшли у двір, почали рвати квіти і топтати їх. Вона почала кричати і виганяти тих чоловіків і ОСОБА_3 , взяла цеглину і почала вимагати покинути подвір`я В цей час ОСОБА_3 схопив її за руку і вдарив по шиї. Коли ж вона почала втікати, то ОСОБА_3 наздогнав її і варив ззаду по голові 2 рази, від чого вона впала і забила коліна. Після цього ОСОБА_3 нарвав багато квітів і пішов. Вказане домоволодіння належить її сестрі ОСОБА_6 , яка є інвалідом з дитинства, а вона є її опікуном і проживає в цьому домоволодінні. Вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено суворе. Доповнюючи свої показання, як потерпілої, вказала, що ОСОБА_3 каже у своїх показаннях неправду з метою уникнути відповідальності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що 26.04.2017 р.,після обідньої пори дня, вона їхала з чоловіком по вул. Солоній, зайшла до магазину і потім почула крик потерпілої на її подвір`ї по АДРЕСА_2 , де бачила як ОСОБА_3 біг за потерпілою та вдарив потерпілу по потилиці правою рукою, потерпіла впала навколішки. Вона викликала поліцію, а ОСОБА_3 зірвав близько 20 тюльпанів і пішов. Потерпіла говорила що в неї болить голова.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона є сусідкою з потерпілою ОСОБА_5 26.04.2017 р. вона бачила як на подвір`я потерпілої ОСОБА_5 , відчинивши хвіртку зайшов ОСОБА_3 та почав рвати та топтати тюльпани, на що потерпіла почала робити йому зауваження. ОСОБА_3 почав сперечатися, схопив потерпілу за руку та вдарив в шию чи лице, остання схопила камінь та почала втікати від ОСОБА_3 , на що останній наздогнав потерпілу вже на її подвір`ї та вдарив 2 рази ззаду у потилицю, від чого потерпіла впала на землю на коліна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 26.04.2017 р.приблизно о 14-15 годині він з ОСОБА_3 проходили повз домоволодіння ОСОБА_5 по вул. Солоній. ОСОБА_3 вирішив зірвати тюльпани на тому подвір`ї і зайшов через хвіртку у двір. В цей час потерпіла почала кричати на ОСОБА_3 за те, що він зірвав квіти. Потім вимагала гроші за зірвані квіти. Він стояв за рогом вулиці на відстані приблизно 15 м від ОСОБА_3 . Ніхто нікого не бив. Сварка тривала близько 1 хв. ОСОБА_3 зірвав декілька тюльпанів і пішов.

Судом досліджено версію захисту, відповідно до якої ОСОБА_3 не вчиняв кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і не завдавав потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Таку версію захисту суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і суд розцінює такі показання обвинуваченого його правом на захист, обраним відповідно до закону та свого розуміння вчинених дій, а також його намаганням уникнути відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.

Суд також вважає, що показання свідка ОСОБА_17 про те, що ніхто нікого під час конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не бив, не спростовують обвинувачення та розцінює такі показання як намагання свідка допомогти ОСОБА_3 уникнути відповідальності.

Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення. Суд встановив, що потерпіла ОСОБА_5 протягом судового розгляду, будучи допитаною стороною обвинувачення, давала послідовні, категоричні та стверджувальні показання щодо обставин вчинених щодо неї злочинів ОСОБА_3 і ці показання не викликають у суду сумніву в їх правдивості, або бажанні оговорити ОСОБА_3 і стороною захисту не спростованими. Показання потерпілої підтвердженні висновками судово-медичних експертиз про наявність у неї тілесних ушкоджень на тілі, що свідчить про застосування до неї фізичної сили ОСОБА_3 . Вказані висновки експерта стороною захисту не спростовані. Також версія ОСОБА_3 спростовується і показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Всі докази обвинувачення по двом кримінальним правопорушенням передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки вони пов`язані між собою, суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень доведеною повністю, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 61, ст. 65 КК України, враховує сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення суворого покарання.

Судом пом`якшуючих відповідно до ст. 66 КК України обставин не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК Українисуд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 будучи судимим за умисні кримінальні правопорушення знову вчинив умисні кримінальні правопорушення. Виходячи з таких обставин та зважаючи не те, що ОСОБА_3 не працює, не сплатив штраф, як покарання за попереднім вироком суду 30.12.2014 р., суд вважає, що покарання не може бути призначено мінімальним у виді штрафу, передбаченим санкціями ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Суд не находить підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, або нижче найнижчої межі відповідно до ст. 69 КК України, оскільки такі підстави у суду відсутні.

Суд, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт та обмеження волі, в межах санкцій ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України,пропорційно до ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушення і достатнього для його виправлення.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення після ухвалення вироку Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 30.12.2014 року і до повного відбуття покарання за ним, оскільки штраф 1700 грн. не було сплачено, вказаний вирок слід виконувати самостійно згідно ч. 3 ст. 72 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних особи обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд,

ухвалив :

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити покарання:за ч. 1 ст. 125 КК України сто годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 162 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів у виді обмеження волі строком один рік.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 року виконувати самостійно.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1