Справа № 574/1398/19
Провадження 1-кп/574/17/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадженні №0000289 від 18.10.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Буринь, Сумської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, раніше не судимої, не працюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 обвинувачена ОСОБА_3
в с т а н о в и в:

Постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» затверджено порядок виплати зазначеної допомоги (далі Порядок).
Пунктом 2 вищевказаного Порядку встановлено, що право на отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території Україні, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
За змістом пункту 6 Порядку уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї…); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).
Згідно до пункту 14 Порядку розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового
мінімуму для сім`ї.
Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно спільного наказу міністерств та державних комітетів України №486/202/524/455/3370 від 15.11.2001 року, зареєстрованому в Мінюсті України 07.02.2002 року за №112/6400 «Про затвердження Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги».
Відповідно до вказаної Методики при визначенні сукупного доходу одержувачів дохід від земельних ділянок різних видів призначення враховується як дохід осіб, яким вони передані у власність, володіння або користування за нормативами, які затверджуються місцевими органами виконавчої влади на календарний рік.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 , 15.03.2017 року, в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_5 , набула права власності на земельну ділянку площею 3,3994 з кадастровим номером :03:001:0010, що розташована в м. Буринь Сумської області і має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до договору оренди від 13.06.2017 року, вказану земельну ділянку ОСОБА_3 передала в оренду строком на 10 років фермерському господарству «Едельвейс-2007», за що отримує орендну плату у розмірі 10471 грн. 41 коп.
Також, останній на праві власності належить 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :03:001:0021, площею 3,424 га, яка з 13.06.2017 року перебуває в оренді фермерського господарства «Едельвейс-2007» відповідно до укладеного між ними договору оренди, за умовами якого ОСОБА_3 отримує орендну плату у розмірі 2094 грн.28 коп. на рік.
Тобто, ОСОБА_3 отримує щорічний прибуток від орендної плати за користування належними їй на праві власності земельними ділянками у розмірі 12565 грн.69 коп..
Між тим, 04 липня 2017 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації, що розташоване по вулиці П.Орлика,6 в м. Буринь Сумської області, з письмовою заявою «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг» з метою отримання щомісячної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
При цьому, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги шляхом обману, діючи умисно, усвідомлюючи, що у її власності перебувають дві вищевказані земельні ділянки, які були передані нею в оренду, всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», не вказала про їх наявність при поданні декларації про доходи та майновий стан, осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що мало суттєве значення для нарахування розміру державної соціальної допомоги.
З таких обставин, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації від 17.07.2017 року ОСОБА_3 було призначено значно вищу грошову державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям ніж ту, на яку остання мала право, у зв`язку з чим обвинувачена за період з 01.07.2017 року по 30.06.2019 року незаконно отримала допомогу в сумі 19571 грн.94 коп., якими розпорядилася на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за вищевказаних обставин визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому. Також, від неї надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки вона вчинила злочин невеликої тяжкості, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані збитки.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, так як вона вчинила шахрайство, тобто заволоділа чужим майном (бюджетними грошовими коштами державної щомісячної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям) шляхом обману.
Прокурор вважав клопотання обвинуваченої обґрунтованим та не заперечував у його задоволенні.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченої, враховуючи думку прокурора, вважає, що дане клопотання базується на законі і підлягає задоволенню.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до положень п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК).
Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
З наданих обвинуваченою банківських квитанцій видно, що остання повністю відшкодувала спричинену шкоду в сумі 19571 грн.94 коп. (квитанції від 02.10.2019 р. - 8000 грн., від 24.01.2020 р. - 11514 грн.82 грн. та від 27.01.2020 р. 57 грн.12 коп.).
Приймаючи до уваги, що злочин передбачений частиною 1 ст.190 КК України, відповідно до частини 2 ст.12 КК України, віднесено до злочинів невеликої тяжкості та не є корупційним, обвинувачена ОСОБА_3 після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки, суд приходить до висновку, що її клопотання підлягає задоволенню, вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадженню підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 284,288,372,395 КПК України, ст.45 КК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.45 КК України, тобто у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000289 від 18.10.2019 року закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: