Код суду 233 Справа № 233/1994/20
Вирок
Іменем України
05 червня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул, Алтайського краю, РФ, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, працює оператором обладнання очищення води у ФОП ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
21 листопада 2019 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині вул. Промислова в м. Костянтинівка, Донецької області за напрямком руху з боку вул. Європейська у бік вул. Мірошниченко, м. Костянтинівка, Донецької області.
В цей же час, попереду автомобіля «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , вздовж лівого краю вул. Промислова м. Костянтинівка, Донецької області, у напрямку з боку вул. Житомирська у бік вул. Цинкова, на проїжджу частину вулиці Промислова вийшов неповнолітній пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який став переходити дорогу на протилежну сторону, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.
Водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом - автомобілем «PEUGEOT 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті і рухаючись у вказаному напрямку із швидкістю приблизно 60 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», а також п.12.9 б) Правил дорожнього руху, де зазначено, що: «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, та при виникненні небезпеки для його руху або перешкоди, у вигляді пішохода ОСОБА_9 , якого водій ОСОБА_6 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті наїзду автомобіля ««PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , пішоходу ОСОБА_9 були заподіяні наступні тілесні ушкодження:
відкритий багато уламковий перелом дистального метаєпіфізу правої плечової кістки зі зміщенням; закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням; закритий уламковий перелом дистального метаєпіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням; закритий перелом лонної та седаліщної кісток справа зі зміщенням; закритий перелом грудини; тупа травма органів грудної клітини та органів черевної порожнини; травматичний шок; закрита черепно - мозкова травма; перелом скроневої кістки справа, уламковий перелом потиличної кістки справа в ділянці потиличного отвору / латеральна частина/ з вогнищами забою головного мозку в скроневої та потиличної долях справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
В умовах даної дорожньо-транспортної обстановки водій автомобіля «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог підпункту «б» пункту 12.9, п.12.4, п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, при зазначених обставинах, водій автомобіля «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути подію шляхом належного виконання пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору дії водія автомобіля «PEUGEOT 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , не відповідали вимогам підпункту «б» пункту 12.9, п.12.4, п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при цьому невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події.
Обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно 21 листопада 2019 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, керував автомобілем марки «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Промислова у м. Костянтинівка, Донецької області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .. Після скоєння ДТП, яке мало наслідком отримання потерпілим тілесних ушкоджень, ним було вчинено усіх необхідних дій щодо первинної медичної допомоги ОСОБА_8 та в подальшому вжив усіх необхідних заходів щодо матеріальної допомоги у лікуванні потерпілого.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю, погодившись з усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся, просив суворо його не карати та не позбавляти водійських прав, оскільки це є єдиним джерелом його доходу.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 його батько ОСОБА_10 , повідомлений судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді, 07 травня 2020 року надав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у його відсутність, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і просив суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286КК України, так як він будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та мотиви допущеного обвинуваченим порушення правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цього порушення та поведінку після вчинення кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, який не має судимості, до адміністративної відповідальності не притягувався, має адресу реєстрації та постійне місце мешкання, офіційно працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, за місцем працевлаштування характеризується відмінно, надавши необхідну матеріальну допомогу претензій від потерпілого не має, на обліку у диспансерних установах охорони здоров`я на час винесення вироку не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо при призначенні йому основного покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.286КК України.
Приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та участь ОСОБА_6 у його наслідках, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, а також відсутність на час постановлення вироку жодних вимог матеріального і морального характеру до обвинуваченого та вимогу законного представника потерпілого не призначати суворого покарання - дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , положень ст.75КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст.76КК України.
Крім того, беручі до уваги загальні обставини, наслідки скоєного і відношення до них обвинуваченого та інформацію, що характеризує його особистість, відсутність іншого джерела доходу у останнього, суд вважає за можливе не призначати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 1884 гривні 00 копійок, судової автотехнічної експертизи у розмірі 3268 гривень 00 копійок та проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 980 гривень 00 копійок.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370 КПК України, суд
ОСОБА_6 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_6 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, судової автотехнічної експертизи у розмірі 3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 00 копійок та проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
- автомобіль «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 20 серпня 2013 року ВРЕР м. Краматорська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, належить ОСОБА_6 та який після зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого на території Костянтинівського відділення поліції по вул. Злагоди 2 м.Костянтинівка Донецької області переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Речовий доказ: автомобіль «PEUGEOT 301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 20 серпня 2013 року ВРЕР м. Краматорська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, належить ОСОБА_6 та знаходиться у нього на відповідальному зберіганні - повернути ОСОБА_6 за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1