УХВАЛА

9 квітня 2020 року
м. Київ

справа № 414/2980/18
провадження № 51-1722 ск 20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року щодо останнього, а також ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Суд касаційної інстанції (далі Суд) є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, керуючись статями 412-414 КПК.
Отже, скаржник має зазначити правове обґрунтування заявлених касаційних вимог. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 433 вказаного Кодексу Суд не перевіряє висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій.
Натомість у поданій скарзі, заперечуючи обґрунтованість засудження ОСОБА_5 , захисникусупереч законодавчим приписам не наводить обґрунтування допущення місцевим судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку і закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 284, 374, 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, а також з урахуванням установлених у справі фактів.
Водночас попри те, що оспорюваний вирок переглядався судом апеляційної інстанції у скарзі не зазначено в аспекті статей 370, 404, 405, 412, 417, 419 КПК обґрунтування незаконності ухвали.
Крім того, захисник посилається на неповноту та однобічність досудового слідства й розгляду справи судами нижчих інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 вказаного Кодексу, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3