21.04.2020 Єдиний унікальний № 371/841/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/841/19

Провадження № 1-кс/371/119/20

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000078, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 175 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Скарга на постанову слідчого про задоволення клопотанняпризначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 16 квітня 2020 року.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що постановою слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області від 1 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000078 йому відмовлено у клопотанні про проведення слідчих дій у виді одночасних допитів його, як потерпілого у кримінальному провадженні, та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Прийняте рішення вважає незаконним, оскільки його показання та показання вказаних свідків містять розбіжності щодо обставин, які підлягають встановленню в межах досудового розслідування.

У поданій до суду заяві просив розгляд скарги на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій розглядати у його відсутності, вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий Миронівського ВП ГУНП в Київській області не з`явився.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на стислі процесуальні строки для розгляду скарги, відсутність заявника, який не з`явився до суду з поважних причин, у звязку із введенням карантину в Україні, та подав заяву про розгляд скарги без його участі, не повинна бути перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Оцінка доданих до скарги письмових доказів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Вказані рішення можуть бути оскаржені особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

ОСОБА_3 30 березня 2020 року звернувся до слідчого з клопотанням про проведення у кримінальному провадженні № 0000078, в якому він має статус потерпілого, слідчих дій. Просив з метою з`ясування дійсних обставин події провести три одночасних допита окремо один від одного між ним, як потерпілим у кримінальному провадженні, та свідком ОСОБА_4 , ним та свідком ОСОБА_5 , ним та свідком ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Миронівського ВУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 1 квітня 2020 року клопотання потерпілого ОСОБА_3 задоволено частково. В частині проведення одночасних допитів потерпілого та свідків відмовлено. Мотивами відмови зазначено той факт, що між показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відсутні суттєві розбіжності. Свідок ОСОБА_4 не надавав показань в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя, відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог статті 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Оцінка змісту скарги, доданих до неї письмових доказів та досліджені матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що прийняте рішення не відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Згідно з частиною 2 статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами статті 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі, ініціювання проведення слідчих та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

За вказаною статтею клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до положень частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення.

Оскаржуване рішення в частині відмови у клопотанні про проведення одночасних допитів потерпілого та свідків мотивовано тими обставинами, що між показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відсутні суттєві розбіжності, а свідок ОСОБА_4 не надавав показань в ході досудового розслідування.

Такі мотиви не ґрунтуються на даних, що містяться у процесуальних документах матеріалів досудового розслідування, якими є протоколи допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Зокрема ОСОБА_4 був допитаний як свідок у кримінальному провадженні та надавав відповідні показання про відомі йому обставини, що підтверджено протоколом допиту свідка від 4 червня 2019 року.

5 червня 2019 року як свідки були допитані ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

За змістом протоколів допиту як свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказані особи повідомили слідчого про ті обставини, що ОСОБА_3 отримував заробітну плату за виконані роботи.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 в період з липня 2011 року по січень 2019 року заробітна плата ФОП ОСОБА_4 йому не сплачувалася.
З огляду на зміст протоколів допиту потерпілого та свідків їх показанням містять суттєві розбіжності.
Відповідно до положень статті 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Зокрема, частиною девятою статті 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для зясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.
Вказана процесуальна норма передбачає право провести одночасний допит двох чи більше осіб для зясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Як наслідок, вирішуючи питання щодо доцільності одночасного допиту потерпілого та свідків, слідчий мав викласти свої мотиви щодо відхилення клопотання потерпілого в цій частині із зазначенням, чи існують розбіжності у показаннях потерпілого та свідка, чи потрібно зясовувати причини цих розбіжностей для досягнення мети досудового розслідування, а саме для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Як наслідок, вимоги щодо складання мотивованої постанови, в якій слідчий має аргументувати прийняте рішення, не виконані, оскільки зміст постанови не відповідає матеріалам досудового розслідування.
За наявності розбіжностей у показаннях потерпілого та свідків слідчий не зясував причини цих розбіжностей для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, безпідставно послався на той факт, що в ході досудового розслідування не був допитаний як свідок ОСОБА_4 .
Прийняте слідчим рішення є невмотивованим, необґрунтованим, суперечливим та не відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, її невідповідність вимогам статті 110 КПК України, що має наслідком її скасування.
Поряд з цим, вимоги потерпілого про зобовязання слідчого задовольнити його клопотання про проведення слідчих дій не можуть бути задоволені, так як це буде втручанням в процесуальну самостійність слідчого.
З огляду на положення частини 5 статті 40 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

За вказаних обставин скарга підлягає частковому задоволенню.
За правилами частин 2 та 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, зобов`язання вчинити певну дію та не може бути оскаржена.

Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обовязку посадової особи усунути припущене порушення.
В порядку усунення порушення слідчого необхідно зобов`язати повторно розглянути клопотання потерпілого в даному кримінальному провадженні про проведення слідчих дій та про прийняте рішення повідомити потерпілого, в порядку та строки визначені статтею 220 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000078, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 175 ч. 1 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову про задоволення клопотаннявід 1 квітня 2020 року, прийняту слідчим СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000078, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 175 ч. 1 КК України.

Зобовязати слідчого Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 30 березня 2020 року, про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000078, про прийняте рішення повідомити потерпілого в порядку та строки, визначені статтею 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1