права № Справа № 569/4261/20
УХВАЛА

17 березня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000069 від 12.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до Рівненського міського суду з клопотанням, яке погоджено прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.03.2020.

В обґрунтування клопотання вказує, що 12.03.2020 до ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від оперуповноваженого УПН ГУНП ОСОБА_5 про те, що в ході проведення санкціонованого обшуку в АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено таблетки «Бупренорфін» в кількості 10 штук, таблетки «Димедрол» в кількості 15 штук, які останній зберігав з метою збуту, а також речовину рослинного походження та 6 таблеток невідомого походження.

Групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004855 від 08.08.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.
Також слід зазначити, що в межах кримінального провадження кримінальному провадженні № 0004855 від 08.08.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України - 12.03.2020 на підставі Ухвали слідчого судді від 11.03.2020, було проведено обшук в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , прибудинковій території, жилих та нежилих приміщеннях, що розташовані на вказаній території, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, сильнодіючих лікарських засобів, грошових коштів та майна здобутих від незаконного обігу наркотиків, медичної документації, карткових рахунків, мобільних телефонів та інших речей заборонених у цивільному обігу.

В ході проведення обшуку за вказаною адресою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено наступні речі, стосовно яких взагальному, надано дозвіл ухвалою слідчого судді 11.03.2020, на їх відшукання та вилучення, та безпосередньо такі як:

- чотири частини білстера «Димедрол» із вмістом 11 таблеток;

- чотири частини блістера «Бупренорфін» із вмістом 8 таблеток;

- одна таблетка невідомого походження;

- частина таблетки невідомого походження;

-5 паперових згортків та 1 пластиковий тубус із вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження;

- Листки призначень наркотичних засобів ОСОБА_6 в кількості 4 шт.;

- Листок призначень наркотичних засобів ОСОБА_7 1 шт.;

- карточка № НОМЕР_1 , карточка із сім-карто № НОМЕР_2 ;

- планшет «Самсунг Т-231»;

- 2 частини блістера «Димедрол» із вмістом 4 таблеток;

- 4 таблетки невідомого походження.

Таким чином є достатні підстави вважати, що речі, які були вилучені під час проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , прибудинковій території, жилих та нежилих приміщеннях, що розташовані на вказаній території, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - виготовлені, пристосовані та використовувались як засоби та знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке засобом та предметом протиправних дій, та одержане внаслідок їх вчинення, з метою позбавлення всіх осіб, які мають до нього відношення - можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000069 від 12.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , прибудинковій території, жилих та нежилих приміщеннях, що розташовані на вказаній території, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено речі, перелік яких наведено у клопотанні.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючий викладене та те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення 11.03.2020 обшуку у ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на: чотири частини білстера «Димедрол» із вмістом 11 таблеток; чотири частини блістера «Бупренорфін» із вмістом 8 таблеток; одна таблетка невідомого походження; частина таблетки невідомого походження; 5 паперових згортків та 1 пластиковий тубус із вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження; Листки призначень наркотичних засобів ОСОБА_6 в кількості 4 шт.; Листок призначень наркотичних засобів ОСОБА_7 1 шт.; карточка № НОМЕР_1 , карточка із сім-карто № НОМЕР_2 ; планшет «Самсунг Т-231»; 2 частини блістера «Димедрол» із вмістом 4 таблеток; 4 таблетки невідомого походження - вилучених 12.03.2020 під час проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , прибудинковій території, жилих та нежилих приміщеннях, що розташовані на вказаній території, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позбавити останнього та всіх інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1