В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0002961 від 09.10.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01.11.2019 року.

ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за наступних обставин.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по текстуЗакон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по текстуПерелік), тобто і канабісу, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до таблиці 1 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, 09.10.2019 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи б неподалік від кафе «Лєпша Садиба» по вул. Шевченка, 7, в м. Біла Церква на землі, незаконно придбав знайшов прозорий поліетиленовий пакунок із застібкою з подрібненою речовиною рослинного походження, за своїм зовнішнім виглядом схожою на канабіс, поклав його до правої кишені куртки, в яку був одягнений та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, близько 11 год. 05 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 8 по вул. Гагаріна в м. Біла Церква Київської області, був зупинений працівниками Білоцерківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей.

В подальшому в ході затримання ОСОБА_4 під час особистого обшуку із правої кишені куртки, в яку останній був одягнений, було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакунок із застібкою з подрібненою речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 21,72 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину та пояснив, що в жовтні 2019 близько 11 год. 00 хв перебуваючи неподалік від кафе «Лєпша Садиба» по вул. Шевченка, 7, в м. Біла Церква на землі, незаконно придбав знайшов прозорий поліетиленовий пакунок із застібкою з подрібненою речовиною рослинного походження, за своїм зовнішнім виглядом схожою на канабіс, поклав його до правої кишені куртки, в яку був одягнений та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, проте цього ж дня його було затримано та в ході його особистого обшуку в присутності понятих виявлено та вилучено наркотичний засіб - «канабіс».
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, і такі його дії, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 309 ч. 1 КК України, що останній злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного.
Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі, окремих осіб).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиою, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про його особу, розкаяння у вчиненому, правову позицію прокурора про призначення покарання у вигляді позбавлення волі, та не заперечення з цього приводу з боку обвинуваченого, відсутність значних наслідків від скоєного злочину.
Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 F 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.
Згідно з вимогами ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною першою та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для його виправлення.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням без ізоляції обвинуваченої від суспільства, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком мінімальної тривалості та з покладанням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України та додатково п.2 ч.2 ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а долю процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.
Клопотань про продовження чи обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу сторонами провадження заявлено не було.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: прозорий поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 21,72 г,яка вилучена у ОСОБА_4 і зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП - слід знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 942 грн. 06 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1