Справа № 128/3272/17
Провадження №11-кп/801/559/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001067 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 13.02.2020р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, раніше судимого: 24.05.2017 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробування протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців,
визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2017 за ч.1 ст. 185 КК України та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту його затримання з 22.09.2017.
Вирішено питання з речовими доказами, накладеним арештом та процесуальними витратами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 22.09.2017 близько 16:00 годин, перебуваючи у якості пасажира на задньому сидінні автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі дороги сполученням м. Вінниця - м. Бар, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, з корисливих спонукань наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком в область обличчя, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді забійно-рваної рани спинки носа, та висунув ОСОБА_10 протиправну вимогу щодо передачі йому барсетки, у якій знаходилось цінне майно останнього. Отримавши від потерпілого відмову, обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи мету нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння чужим майном, дістав з рукава власної куртки ніж та, погрожуючи ним, повторно висунув вимогу потерпілому ОСОБА_10 щодо передачі йому майна, після чого, умисно наніс останньому один удар вказаним ножом в область лівого стегна потерпілого.
Після отриманого удару потерпілий ОСОБА_10 , розуміючи що його життю загрожує небезпека, бажаючи втекти від нападника, продовжуючи тримати в руках барсетку, вискочив з вказаного автомобіля та не втримавшись на ногах впав на землю. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_6 , бажаючи протиправно заволодіти майном ОСОБА_10 , вибіг з автомобіля вслід за останнім та помітивши, що ОСОБА_10 лежить на землі підбіг до нього та почав хаотично наносити удари ногами в різні частини тіла потерпілого. Після того, як ОСОБА_10 підвівся на ноги, ОСОБА_6 розмахуючи ножом, умисно наніс ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівої долоні та вирвав з рук останнього барсетку торгової марки «Nobel», серії «Creation», в середині якої знаходився гаманець (портмоне) торгової марки «Jacob», серії «Genuine», з банківськими картками, що матеріальної цінності для потерпілого не представляють, та гаманець чорного кольору з грошовими коштами у сумі 3600 гривень, 10 злотих (що станом на 22.09.2017 в еквіваленті на національну валюту становить 72,97 гривень) та 8 доларів США (що станом на 22.09.2017 в еквіваленті на національну валюту становить 209,89 гривень).
Внаслідок нападу потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівого стегна, різаної рани лівої долоні, забійно-рваної рани спинки носа, які відповідно до висновку експерта № 1399/1431 від 29.11.2017 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії предмету, що має ріжучі чи колюче-ріжучі властивості (рана стегна та долоні) та дії тупого твердого предмета (рана носа). Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 свідчать про травматичні дії в ділянку обличчя, лівої долоні та лівого стегна, що за механізмом утворення не суперечать відображеному у матеріалах кримінального провадження за показами ОСОБА_10 (протокол допиту від 22.09.2017), ОСОБА_11 (протокол допиту від 22.09.2017), тобто могли виникнути від ударів «ножом» в ділянку лівого стегна і лівої кисті та удару «кулаком» в обличчя.
Згідно висновку експерта № 6375-6376/17-21 від 10.11.2017 на момент скоєння злочину вартість барсетки торгової марки «Nobel», серії «Creation», складала 581,25 гривень, вартість гаманця (портмоне) торгової марки «Jacob», серії «Genuine» складала 147,00 гривень.
Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4 611,11 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути рішення суду та виправдати його у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, так як свою вину визнає частково, наміру заволодіти майном потерпілого у нього не було та барсетки не бачив, вдарив ОСОБА_10 в обличчя, оскільки почув від нього, що він взяв у кредит пральну машину на інваліда ОСОБА_11 та продав її, а тому вирішив його провчити, через що ОСОБА_10 витягнув ніж, але ОСОБА_6 вихватив його та вдарив ним у ногу потерпілого, а згодом витягнув ОСОБА_10 із автомобіля та сам пішов.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки висновки суду щодо вини ОСОБА_6 не підтверджуються доказами та спростовуються показами свідка ОСОБА_11 , які суд залишив поза увагою. Також не було доведено корисливого мотиву з метою нападу та заволодіння чужим майном обвинуваченим, а про відібрання барсетки з коштами взято як доказ лише зі слів ОСОБА_10 та є припущенням сторони обвинувачення, що не доведено будь-якими доказами.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_6 свою вину не визнав, є особою виключно кримінальної спрямованості, раніше судимий, вчинив умисний тяжкий злочин, а тому призначене покарання не достатнє для виправлення обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просить врахувати, що не доведено умислу ОСОБА_6 на вчинення розбою, оскільки він переслідував іншу мету, а саме покарати ОСОБА_10 за вчинені ним протиправні дії щодо його товариша, який є інвалідом, щоб ОСОБА_10 повернув кошти за майно, яким розпорядився, а ОСОБА_11 сплачує кошти за кредит, обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав апеляційну скаргу і просить врахувати його щире каяття щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , проте це викликано неправомірною поведінкою потерпілого щодо його товариша, який звернувся до нього за допомогою, просить врахувати, що він коштами не планував заволодівати ради збагачення, а щоб спонукати ОСОБА_10 повернути кошти ОСОБА_11 та таким чином покарати ОСОБА_10 , прокурор заперечив проти апеляційної скарги захисту, вважаючи, що вина ОСОБА_6 доведена, а також підтримав апеляційну скаргу щодо м`ягкості призначеного покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, матеріалами кримінального провадження, допитавши свідка ОСОБА_11 , апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 і про залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі
вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є
рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального
права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження,
передбаченим цим Кодексом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість вироку і його скасування апеляційним судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 не заперечують, що потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, зазначені у вироку, які виникли в ході виниклого конфлікту під час поїздки в «таксі» з приводу стосунків, які виникли у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо отриманого кредиту та необхідності виплачувати його.

Саме дані обставини підтвердив свідок ОСОБА_11 в ході допиту в апеляційному суді та пояснив, що ОСОБА_10 пообіцяв допомогти йому взяти кредит на купівлю мобільного телефону, але виявилось, що фактично було оформлено кредит на пральну машину, який він був змушений виплачувати до цього часу, він звернувся з цього приводу до ОСОБА_6 , який вирішив йому допомогти вирішити дану ситуацію, з цією метою він разом з ОСОБА_6 приїхали до ОСОБА_10 , та разом з ним на таксі рухались до м. Вінниці, де ОСОБА_10 мав взяти в кредит мобільний телефон. По дорозі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали сваритись, яка переросла у бійку, коли автомобіль зупинився, то ОСОБА_6 витягнув ОСОБА_10 з автомобіля і продовжував бити, а барсетка лежала неподалік.

Покази свідка ОСОБА_11 суд першої інстанції оцінив критичного, бо свідок є товаришем ОСОБА_6 .

Проте апеляційний суд вважає, що обставини повідомлені свідком ОСОБА_11 щодо спричинення конфлікту є достовірними і мають бути враховані при призначенні покарання.

Разом з тим стороною захисту не надано належних доказів, що дії ОСОБА_6 мали на меті примушування до виконання цивільно-правової угоди, так як документальних доказів про оформлення кредиту на ОСОБА_11 не надано, а тому у суду немає законних підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого.

Зважаючи, що доведено факт спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що є небезпечними для життя і здоров`я, та пошкодження барсетки, її відкриття, про що свідчить вилучення одного із гаманців в салоні автомобіля, який до цього знаходився в барсетці, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 КК України, і хоча обвинувачений не розпорядився майном, яке було в барсетці ОСОБА_10 , розбій вважається закінченим з моменту нападу, а тому не вбачає підстав для скасування і закриття кримінального провадження.

Проте апеляційний суд, зважаючи на мотив вчинення злочину, не виключно з корисливих мотивів, але й через бажання ОСОБА_6 захистити свого товариша ОСОБА_11 , який є інвалідом, через поведінку потерпілого при оформленні кредиту, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 оцінив свої дії і щиро кається, і жалкує щодо вчинення ним протиправних дій, перебуває під вартою тривалий час і просить пом`якшити покарання, вважає за можливе пом`якшити покарання ОСОБА_6 до мінімального, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком, яке буде достатнім для виправлення і недопущення вчинення нових злочинів.

Зважаючи на наведені обставини, не підлягає задоволенню апеляційна скарга прокурора щодо м`ягкості призначено покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити частково.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 13.02.2020р. щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком приєднати частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2017р. за ч. 1 ст. 185 КК України та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4