Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1411/20
Провадження № 1-кп/644/511/20
10 квітня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, судимого 04.02.2020 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, що зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.12.2019 року близько 08:30 години ОСОБА_4 знаходячись на зупинці громадського транспорту «метро Індустріальна», яка розташована на відстані близько 150 м від торгівельного центру «Авангард», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, 293, побачивши раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_6 та те, що у останнього з правого кармана куртки видніється мобільний телефон, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, діючи повторно, будучи упевненим, що його дії залишаться не поміченими, підійшов ззаду до ОСОБА_6 та не помітно для останнього витягнув з його кишені вказаний мобільний телефон Prestigio Wize ОК3, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №527/20 від 12.02.2020 - 620 гривень після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, просив розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України. Зазначав, що дійсно побачив раніше не знайомого чоловіка, в правій кишені куртки якого знаходився телефон, який він викрав, а потім його продав, кошти витратив на власні потреби. Каявся, просив вибачення, просив суворо не карати, він має мати, яка є пенсіонеркою, хворіє, телефон потерпілому повернули.
Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення не судимий, 04.02.2020 року судимий вироком Московського районного суду м.Харкова, на обліку лікаря психіатра не перебуває, характеризується за місцем мешкання задовільно, перебуває з 2011 року на обліку у лікаря нарколога.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному, обставин, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено. Враховуючи встановлені судом обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.
При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання із застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. ОСОБА_4 вчинено злочин 16.12.2019 року, вирок Московського районного суду м.Харкова постановлений 04.02.2020 року та набрав законної сили 06.03.2020 року.
Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років обмеження волі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Московського районного суду м.Харкова від 04.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №527/20 від 12.02.2020 року судовим експертом ОСОБА_7 (розрахунковий рахунок КБ ПриватБанк» НОМЕР_1 ) в сумі 300 (триста) гривень.
Речовий доказ мобільний телефон Prestigio Wize ОК3, що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати переданим за належністю.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2 ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.
Головуючий: суддя ОСОБА_1