ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5859/17
Провадження № 1-кп/210/100/20

"05" лютого 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження №0002545 від 01.11.2017 року за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимого, а саме: 10.07.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.1 ст.203-2 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 170000 гривень (штраф не сплачено); 26.04.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 05.07.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.7 КК України, до покарання у вигляді 2 років 1 місяця обмеження волі; 17.01.2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 170000 гривень, який належить виконувати самостійно; 02.04.2019 року Дзержинський районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та штрафу 170000,00 гривень, який належить виконувати самостійно; 10.12.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та штрафу у сумі 170000,00 гривень, який належить виконувати самостійно,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у період часу з 05.07.2016 року по 26.07.2016 року включно, вчиняв ряд крадіжок чужого майна на території Саксаганського району та Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, у зв`язку з чим відповідно слідчим відділом Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області 09.09.2016 року та 20.09.2016 року слідчим відділом Центрально-Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України.
Так, ОСОБА_3 діючи повторно, 27.10.2017 о 11:00 годині, знаходячись у приміщенні колишнього кінотеатру «Космос» у сквері «60-річчя перемоги» у Металургійному районі м. Кривого Рогу, де неофіційно працював різноробочим, серед інструментів, побачив перфоратор марки «Hitachi» моделі «DH24PC3», та перфоратор марки «Makita» моделі «HR1830», котрі належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його у подальшому на свою власну користь, реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_3 підійшов до вищевказаних інструментів, які належать ОСОБА_6 , взяв перфоратор марки «Hitachi» моделі «DH24PC3», та перфоратор марки «Makita» моделі «HR1830», вартість, яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 3645 від 11.11.2017 року, становить 2605 ( дві тисячі шістсот п`ять) гривень, та 2152 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривні, відповідно, після чого, утримуючи викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4757 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень. Після чого викрадене майно, продав раніше невідомому йому чоловіку у комісійному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться в районі «Центрального ринку Металургійного району» за адресою: АДРЕСА_2 , за 300 гривень. Грошові кошти витратив на власні потреби.
ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений та його захисник, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що деталей вчинення даної крадіжки не пам`ятає, однак пригадує те, що дійсно в жовтні 2017 року неофіційно працював різноробочим в приміщенні колишнього кінотеатру та там же і проживав. У зв`язку з тим, що йому необхідні були кошти на продукти харчування, він викрав два перфоратори та продав їх щоб отримати кошти.
Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 та погоджується із кваліфікацією його дій за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_3 раніше судимий, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, не має постійного місця проживання, неодружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю даних злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України, оскільки обвинувачений, будучи раніше судимий на шлях виправлення не став, скоїв злочин середньої тяжкості, що свідчить про відсутність підстав вважати, що його виправлення та перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.2 КК України,з відбуванням покарання у кримінально-виправній установі закритого типу.
Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
10.01.2020 року набрав законної сили вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2019 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2019 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі та штрафу в сумі 170000 грн., який належить виконувати самостійно.
Отже, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, необхідним застосувати ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2019 року.
Крім того, згідно ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у вигляді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Враховуючи вищевикладене, покарання у вигляді штрафу у розмірі 170000 гривень, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року, слід виконувати самостійно.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.
Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.
Потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 31 січня 2018 року.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2014 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Матеріали кримінального провадження №0002545 від 01.11.2017 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 210/5859/17, провадження №1-кп/210/100/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1