Номер справи 703/1648/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника лікувального закладу ОСОБА_5

лікаря-психіатра ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується заява ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в режимі відеоконференції з Комунальним некомерційним підприємством «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», заяву директора комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2020 року директор КНП «ЧОПЛ ЧОР» ОСОБА_8 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що з 10 січня 2020 року в КНП «ЧОПЛ ЧОР» перебуває на лікуванні ОСОБА_7 щодо якого постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року в результаті скоєння ним в стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, що передбачені ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру з суворим типом нагляду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 23 липня 2018 року ОСОБА_7 замінено примусові заходи медичного характеру з суворого типу нагляду на посилений тип нагляду. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігів від 18 грудня 2019 року замінено примусові заходи медичного характеру з посиленого типу нагляду на такі заходи зі звичайним наглядом. Під час перебування у відділенні поводив себе спокійно, однак відмічалися коливання настрою, переймався подальшим своїм життям, шкодував про вчинене правопорушення. Періодично був дещо ейфоричним, перебуванням у лікарні не тяготився. На фоні тривалого стаціонарного лікування та реабілітаційних заходів стан пацієнта покращився. Поведінка стала носити спокійний та адекватний характер, зникли маячні розлади, значно зменшилася вираженість структурно логічних порушень мислення. Утримуються помірні зміни в емоційно вольовій сфері апато абулічного типу. Висловлює позитивні плани на майбутнє, налаштований на прийом підтримуючого лікування, шкодує про вчинене правопорушення, з`явилося формальне критичне ставлення до скоєного правопорушення. В дотримання вимог Закону України «Про психіатричну допомогу», пацієнт ОСОБА_9 25 травня 2020 року був оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка прийшла до висновку, що на даний час намірів вчинити дії, що мають соціальну небезпеку для себе та оточуючих він не виявляє, в зв`язку з чим директор КНП «ЧОПЛ ЧОР» звернулася до суду з даною заявою.

Учасники судового провадження заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Суд, врахувавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року до ОСОБА_7 , в зв`язку з вчиненням ним в стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим режимом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 23 липня 2018 року вирішено змінити примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року, відносно ОСОБА_7 та перевести його для подальшого примусового лікування до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.

В подальшому, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року вирішено замінити ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за поданням представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №30 від 25 травня 2020 року, на фоні тривалого стаціонарного лікування та реабілітаційних заходів стан пацієнта покращився. Поведінка почала носити спокійний та адекватний характер, значно зменшилася вираженість структурно-логічних порушень мислення. Утримуються зміни емоційно вольової сфери. Висловлює позитивні плани на майбутнє. Налаштований на прийом підтримуючого лікування. Шкодує про вчинене правопорушення. Аутоагресивних та агресивних проявів за весь час лікування не проявляв, з`явилося формальне критичне ставлення до свого стану. Враховуючи відсутність продуктивних психотичних розладів, агресивних тенденцій, компенсацію емоційно-вольових порушень ОСОБА_7 на даний час суспільної небезпеки не становить, в зв`язку з чим комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що примусові заходи медичного характеру відносно пацієнта ОСОБА_7 мають бути припинені.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява директора КНП «ЧОПЛ ЧОР» ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.372, 512, 514 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву директора комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених постановою Канівського міськрайонного судом Черкаської області від 02 вересня 2011 року за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України, - задовольнити.

Припинити застосування, призначених постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року та змінених ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 23 липня 2018 року та Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року, примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення особами, які були присутні під час її оголошення; особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали, протягом семи днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1