ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1723/20 Справа № 215/134/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001723 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Білозерського району Херсонської області, громадянки України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючої, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати: за проведення судово-економічної експертизи у сумі 1685,68 грн.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 , достовірно знаючи умови призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», маючи трудові відносини з TOB «Дизельсервіс», що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України за формою ОК-7, отримуючи у вказаного підприємця дохід, маючи єдиний умисел на отримання збільшеної суми допомоги на дітей одиноким матерям, з метою заволодіння коштами Державного бюджету України, 04 березня 2016 року, 27 липня 2016 року, 18 січня 2017 року, 29 грудня 2017 року у невстановлений час, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Тернівської районної в місті Кривий Ріг ради за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, буд. 23, маючи та реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння належними державі грошовими коштами у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, шляхом обману, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, власноручно склала та подала через відповідний відділ до Управління праці та соціального захисту населення Тернівської районної в місті Кривий Ріг ради заяви про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям і декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги». При цьому у вказаних деклараціях умисно приховала відомості про майновий стан, а саме приховала свої доходи, вказавши, що не отримує доходу, однак всупереч індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України за формою ОК-7, згідно якої ОСОБА_7 знаходилась у трудових відносинах з TOB «Дизельсервіс» та отримувала там заробіток (дохід), що вплинуло на встановлення права на призначення їй соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого ОСОБА_7 , незаконно отримувала соціальну допомогу у вигляді коштів з Державного бюджету України в період часу з січня 2016 року до травня 2018 року включно.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом обману заволоділа належними державі грошовими коштами на загальну суму 29956,87 грн, обернувши грошові кошти на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.
Ці умисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного їй за ч. 1 ст. 190 КК України покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченій за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, мотивуючи такі вимоги тим, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке є нижчим від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, що спричинило неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, не застосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, що є підставою для скасування вироку суду та ухвалення нового.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Обвинувачена в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора підтримала.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.
Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного призначення обвинуваченій за ч. 1 ст. 190 КК України покарання, внаслідок незастосування судом першої інстанції закону України, який підлягав застосуванню, то такі доводи, на думку колегії суддів, слушними.
Відповідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність визнається, зокрема, незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Однак, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 та призначаючи їй покарання за ч. 1 ст. 190 КК України, суд першої інстанції вищевказаних вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства України не дотримався.
Так, згідно вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року обвинуваченій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було призначено покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн.
Водночас, санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Положеннями ч. 2 ст. 53 КК України передбачено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Із аналізу вищевказаних положень вбачається, що найнижчою межею покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу може бути штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проте вказаних вимог суд першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання не врахував, внаслідок чого допустивши неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність визначив обвинуваченій штраф за скоєний злочин в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є нижче від найнижчої межі, а саме, тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченої законом за даний злочин.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції в даному кримінальному провадженні не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, що, в свою чергу, позначилося на невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок м`якості, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного їй за ч. 1 ст. 190 КК України покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.
Ухвалюючи новий вирок, колегія суддів при призначенні покарання ОСОБА_7 у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як злочин невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялась та частково відшкодувала завданий збиток, що відповідно до ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання та приходить до висновку, що справедливим, співмірним ступеню тяжкості вчинення злочину та особі обвинуваченої, та таким, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 850,00 грн.
А тому, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 413, 414, 420 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 190 КК України в частині призначеного їй покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
В іншій частині вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 190 КК України залишити без змін.
Вирок Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Копію вироку Дніпровського апеляційного суду негайно вручити учасникам судового провадження.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4