У Х В А Л А
Справа № 185/3818/20

Провадження № 1-кс/185/910/20

17 червня 2020 року м. Павлоград

Слідчий судя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді 16 червня 2020 року, відправленого поштовою кореспонденцією до суду 13 червня 2020 року, слідчий порушує питання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 26 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Так, в провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001277 від 26 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України.

12 червня 2020 року слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року, проведено обшук приміщення буд. АДРЕСА_1 , результатом проведення якого, стало вилучення:

-ампули з рідиною (налбуфін, димедрол, налбук), у загальній кількості 3542 шт.;

-пігулки у кількості 30 шт. (п`ятирчатка іс), які в ході проведення обшуку поміщено до спецпакетів №0007966, №0007965, №INZ4068941;

-7 картонних коробів з бірками, на яких відображені пояснювальні надписи;

-відеореєстратор «Digital video recorder DSH08HQH1-KI», що був поміщений до спецпакету № INZ4068942.

Постановою слідчого від 13 червня 2020 року вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 26 червня 2019 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
Тому слідчий судя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно:

-ампули з рідиною (налбуфін, димедрол, налбук), у загальній кількості 3542 шт.;

-пігулки у кількості 30 шт. (п`ятирчатка іс), які в ході проведення обшуку поміщено до спецпакетів №0007966, №0007965, №INZ4068941;

-7 картонних коробів з бірками, на яких відображені пояснювальні надписи;

-відеореєстратор «Digital video recorder DSH08HQH1-KI», що був поміщений до спецпакету № INZ4068942.

відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, а тому на нього необхідно накласти арешт.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На час розгляду клопотання слідчим доведено підстави щодо заборони користування цим майном з огляду на коло осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.320 КК України.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання, погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 26 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України задовольнити.
Накласти арешт із застосуванням заборони відчуження, розпорядження та використання на:

-ампули з рідиною (налбуфін, димедрол, налбук), у загальній кількості 3542 шт.;

-пігулки у кількості 30 шт. (п`ятирчатка іс), які в ході проведення обшуку поміщено до спецпакетів №0007966, №0007965, №INZ4068941;

-7 картонних коробів з бірками, на яких відображені пояснювальні надписи;

-відеореєстратор «Digital video recorder DSH08HQH1-KI», що був поміщений до спецпакету № INZ4068942.

вилучені в ході проведення обшуку 12 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні під назвою «Аптека».

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1