ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/282/20 Справа № 711/3037/20 Категорія: ст. 303, ст. 304 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на безпідставне та протиправне тримання його під вартою в Черкаському СІЗО в період з 26.05.1998 по 29.05.1998, та з 31.10.1998 по 13.06.2002, не оголошення підозри станом на 01.05.2020, витребування матеріалів справи та допит слідчих і прокурорів ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на безпідставне та протиправне тримання його під вартою в Черкаському СІЗО в період з 26.05.1998 по 29.05.1998, та з 31.10.1998 по 13.06.2002, не оголошення підозри станом на 01.05.2020, витребування матеріалів справи і допит слідчих та прокурорів.

06.05.2020 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_7 ..

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя послався на те, що згідно вимоги ч.1 ст. 303 КПК України звернутися до слідчого судді зі скаргою можна не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Також ОСОБА_7 не є суб`єктом звернення у даній категорії, оскільки він не позбавлений свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не є особою, яка не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку. Крім того, ч.2 ст. 303 КПК, передбачено інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами ст. 314-316 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою в порядку ст. 29 Конституції України задовольнити його скаргу, а саме : вказати, що двічі незаконно ув`язнений протягом трьох років семи місяців шістнадцяти днів та безпідставно обвинувачений за ч.3 ст. 101 КК України (ред. 1960), а насправді - свідок ОСОБА_7 , безпідставно та протиправно був позбавлений волі у сфальшованій щодо нього кримінальній справі, оскільки протизаконно перебував під вартою у Черкаському СІЗО в період з 26 травня 1998 р. по 29 травня 1998 року, та з 31 жовтня 1998 р. по 13 червня 2002 року, по сфальшованій кримінальній справі №14068 (наразі № ), порушеній Придніпровським РВ УМВ України у Черкаській обл. 16 травня 1998 р. Також апелянт просить копію ухвали скерувати для відповідного реагування та службового розслідування Генеральному прокурору України, Голові Національної поліції України, по фактам зловживань службовим становищем слідчих та прокурорів усіх рівнів, які призвели до незаконного перебування ОСОБА_7 у Черкаському СІЗО. Крім того, копію ухвали просить скерувати до Вищої Ради правосуддя про фактах зловживань службовим становищем суддів та слідчих суддів Придніпровського райсуду м. Черкаси. Вважає, за необхідне на розгляд апеляції викликати прокурорів та слідчих поліції, які відмовляються виконувати ухвалу Черкаського обласного суду від 14 березня 2000 р., якою скасовано сфальшований вирок судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 від 14 грудня 1999 р., яким незаконно засуджено до 9 років 6 місяців позбавлення волі по сфабрикованому обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.1 ст. 101 КК України (ред.1960 р.), і повернуто кримінальну справу на додаткове розслідування, яка без руху перебуває у поліції більше ніж 18 років, а для цього витребувати кримінальну справу.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 з кар`єрних міркувань, сфабрикувала оскаржувану ухвалу з метою приховування участі суддів у суддівському катуванні ОСОБА_7 , шляхом незаконного арешту у Черкаському СІЗО, зазначивши про неможливість оскарження безпідставного та протиправного тримання його під вартою в порядку, визначеному главою 26 КПК України. Вважає, що вказані обставини оскаржуються у конституційному порядку згідно ст. 29 Конституції України у будь-який час за правилами ч.2 ст. 8 Конституції України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Загальними засадами кримінального провадження, закріпленими ч.1 ст. 9 та ч.3 ст. 26 КПК України, передбачено, що під час кримінального провадження, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні є здійснення слідчими суддями у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просив на підставі ст. 29 Конституції України визнати незаконним, безпідставним та протиправним тримання його під вартою в Черкаському СІЗО в період з 26.05.1998 по 29.05.1998, та з 31.10.1998 по 13.06.2002. Крім того, у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2020 йому не оголошено підозри, просив витребувати матеріали кримінальної справи, а ухвалу, постановлену за результатами розгляду його скарги, направити Генеральному прокурору України, Міністру внутрішніх справ України.
Згідно ч.2 ст. 8, та ч.1,4 ст. 29 Конституції України на які посилається апелянт - норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Однак, відповідно до ч.1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
За таких обставин слідчий суддя, під час розгляду скарг на дії чи бездіяльність органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, повинен керуватися главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Крім того, ч.2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Також, як вбачається з ст. 206 КПК України, особа яка звертається до суду з скаргою на незаконне позбавлення волі та утримання в СІЗО - є особою, яка на час розгляду скарги позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що скаржник ОСОБА_7 не є суб`єктом звернення зі скаргою на дії слідчого та прокурора в даній категорії справ, оскільки на момент розгляду скарги він у відповідності до ст. 206 КПК України не був особою, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або особою, яка не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, а також оскарження бездіяльності органів досудового розслідування та прокурора, про яку зазначає в скарзі апелянт, не передбачена ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді місцевого суду про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 є законною, мотивованою та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
Твердження апелянта про те, що підлягають оскарженню до слідчого судді відповідно до Конституції України безпідставне та протиправне тримання ОСОБА_7 під вартою в Черкаському СІЗО в період з 26.05.1998 по 29.05.1998, та з 31.10.1998 по 13.06.2002, бездіяльність слідчих та прокурорів щодо невиконання рішення суду, яким кримінальну справу повернуто для проведення додаткового розслідування, та інші обставини, викладені в його скарзі, є неприйнятними, оскільки порядок вирішення скарг в рамках кримінального провадження визначається кримінальним процесуальним законодавством України, згідно вимог якого до слідчого судді оскаржується не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований КПК України, а відповідно до ст.. 206 КПК України ОСОБА_7 не є суб`єктом звернення зі скаргою на дії слідчого чи прокурора, оскільки на даний час не позбавлений свободи.
Доводи апелянта про допущені під час прийняття рішення слідчим суддею порушення норм кримінального процесуального законодавства є безпідставними, оскільки слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , діяв в рамках КПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на безпідставне та протиправне тримання його під вартою в Черкаському СІЗО в період з 26.05.1998 по 29.05.1998, та з 31.10.1998 по 13.06.2002, не оголошення підозри станом на 01.05.2020, витребування матеріалів справи та допит слідчих і прокурорів, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :