У Х В А Л А
смт Короп 20 січня 2020 року
Слідчий суддя Коропського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря - ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали і просять задовольнити. Просять зняти заборону в частині користування вказаним транспортним засобом, оскільки він є джерелом доходу заявника і з цією метою був придбаний, але по довіреності. Заявник запевняє, що за першою вимогою слідчого автомобіль буде надано для проведення слідчих дій.
У судовому засідання прокурор та слідчий з клопотанням не погодились, вказуючи на те, що арешт на автомобіль накладено правомірно. Вилучений автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення і речовим доказом у справі. Крім того, згідно довіреності на ім`я ОСОБА_3 останній має право продати, а отже приховати, пошкодити, знищити речовий доказ. Крім того прокурор вказала, що на даний час призначено трасологічну експертизу, після отримання результатів якої орієнтовно у другій декаді січня 2020 року буде прийнято рішення згідно вимог ст. 283 КПК України.
Заслухавши учасників та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
24.09.2018 року ОСОБА_7 нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив ОСОБА_3 укладати від його імені правочини щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1 в тому числі керувати з правом використання за межами України, продавати, обміняти, здати в оренду.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Отже, арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, ОСОБА_3 не оспорював і не заперечував правових підстав накладення відповідного арешту. В його клопотанні вказано, що оскільки всі необхідні слідчі дії з належним йому автомобілем проведено, а автомобіль зберігається за умов, які приводять до його псування, тому вважає за можливе передати вказане майно у його користування, як власнику.
При цьому суб`єкт клопотання не заперечує ту обставину, що він не є власником спірного автомобіля, доказів того, що він є власником відповідного автомобіля також суду не надав.
Отже судом встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.
Таким чином заявником не доведено тієї обставини, що арешт відповідного автомобіля здійснено без правових підстав. При цьому арешт речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.
Тому будь-якого неправомірного втручання у права, передбачені в ст. 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не здійснюється, оскільки було здійснено арешт речового доказу, що є безпосереднім засобом вчинення кримінального правопорушення, відповідні дії здійснено на основі положення кримінального-процесуального закону, такі дії мають легітимну мету, що виправдана інтересами досудового слідства, а тому здійснюються в інтересах суспільства.
В клопотанні заявника повинно було бути враховано, що Європейський суд з прав людини вказав, що елементом, передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32).
Крім цього, клопотання заявника про скасування заборони користування речовим доказом в дійсності є клопотанням про передання йому відповідного речового доказу, що складає небезпеку зміни властивостей речового доказу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України,
у х в а л и в:
у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині заборони користування транспортним засобом «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Суддя: ОСОБА_1