УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2018 року та 25.09.2017 року у кримінальному провадженні № 0000001 від 04.01.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000001 від 04.01.2017 року, а саме: нежитлові приміщення (в літ А) з №14 по №22 (групи приміщень №52), загальною площею 111,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення (в літ А) з №23 по №30 (групи приміщень №52), загальною площею 122,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 . Крім того просять скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року на нежитлові приміщення, загальною площею 95 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання зазначили, що станом на день звернення із клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_4 є власником вказаних нежитлових приміщень з 21.07.2017 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказали, що накладення арешту на вказане нерухоме майно, є протиправним, оскільки таке майно безпосередньо не відповідає критеріям визначення речового доказу в даному кримінальному провадженні та не було об`єктом протиправних дій.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в суді підтримала доводи клопотання. Вказала, що існує сукупність обставин, які свідчать, що арештоване майно на даний час не може бути доказом у даному кримінальному провадженні, потреба в подальшому збереженні арешту відпала, в подальшому збереження арешту не буде пропорційне завданням кримінального провадження.

Прокурор, уповноважений діяти в даному кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000001 від 04.01.2017 року, а саме: нежитлові приміщення (в літ А) з №14 по №22 (групи приміщень №52), загальною площею 111,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по вул. Б.Хмельницького, 50 в м.Києві, нежитлові приміщення (в літ А) з №23 по №30 (групи приміщень №52), загальною площею 122,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 . Крім того просять скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року на нежитлові приміщення, загальною площею 95 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по вул. Б.Хмельницького, 50 в м.Києві.
При вирішенні питання про необхідність накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя в ухвалі від 13.02.2018 року, виходив з тих обставин, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, дійшов висновку про розумність та співмірність такого заходу забезпечення завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування проводиться розслідування злочину за фактом вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.4 ст. 190КК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в ухвалі виходив з обставин, що є достатні підстави вважати, що вказане нерухоме майно є речовим доказом.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як убачається з наданих матеріалів, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000001 від 04.01.2017 року, а саме: нежитлові приміщення (в літ А) з №14 по №22 (групи приміщень №52), загальною площею 111,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення (в літ А) з №23 по №30 (групи приміщень №52), загальною площею 122,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 .

Наданими матеріалами та представником власника майна в суді доведено, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вказаних нежитлових приміщень, в яких здійснює господарську діяльність, у якого наявна Декларація про готовність до експлуатації об`єктів, приймалися рішення про реєстрацію право власності та державну реєстрацію, які не оспорювалися в судовому порядку. Таким чином накладення арешту в частині заборони користування нерухомим майном не відповідає на даний час завданням кримінального провадження, з урахуванням стоків, передбачених ст. 28 КПК України, тривалості обмеження користування нежитловими приміщеннями з 12.02.2018 року, є неспівмірним із завданнями кримінального провадження.

При цьому відсутні підстави скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року на нежитлове приміщення, загальною площею 95 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по вул. Б.Хмельницького, 50 в м.Києві, оскільки представником власника майна надана копія ухвали, яка не відповідає вимогам ст. 99 КПК України, не є документом в розумінні ст. 99 КПК України, належним чином засвідченим, що перешкоджає суду пересвідчитися в тому, що на вказане майно накладений арешт. У копії судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, який наданий як додаток до клопотання, відсутні відомості про нежитлове приміщення, на яке, як зазначає заявник, накладено арешт, про скасування якого ставиться питання у клопотанні, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися, що саме на вказане у клопотанні майно було накладено арешт, в обґрунтованості доводів клопотання.

Таким чином, в цій частині у задоволенні клопотання необхідно відмовити, представником не доведено, що існують обставини, передбачені ст. 174 КПК України, для скасування арешту з нежитлового приміщення, загальною площею 95 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по вул. Б.Хмельницького, 50 в м.Києві, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, відповідність принцип у співмірності.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000001 від 04.01.2017 року, а саме: нежитлові приміщення (в літ А) з №14 по №22 (групи приміщень №52), загальною площею 111,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення (в літ А) з №23 по №30 (групи приміщень №52), загальною площею 122,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 по АДРЕСА_1 , в частині заборони користування нерухомим майном.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1