ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4627/19 Номер провадження 11-кп/814/1375/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

27 грудня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження № 11-кп/814/1375/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та в порядку ч.3 ст. 194 КПК України зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

На зазначену ухвалу прокурором подано апеляційну скаргу, в якій останній просить оскаржувану ухвалу скасувати з причин невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу - про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою з наступних підстав.

Статтею 392 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

До таких ухвал відноситься і ухвала суду про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Виключенням з цього правила є ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України).

Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (а не ухвали суду про зміну запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку з посиленим наглядом).

Зокрема, у своєму Рішенні, окрім іншого, Конституційний Суд України зазначив, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове судове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яка постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Дана ухвала окремому оскарженню, на підставі рішення Конституційного Суду України від №4-р/2019 від 13 червня 2019 року, не підлягає, оскільки в клопотанні прокурора вирішувалось питання не про продовження строку тримання під вартою, а про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене вбачається, що обвинуваченим подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, яка окремому оскарженню, згідно норм ч. 2 ст. 392 КПК України, не підлягає.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також норму ч. 4 ст. 399 КПК України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ч.2 ст.392, ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2019 року, якою під час судового розгляду кримінального провадження відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та в порядку ч.3 ст. 194 КПК України зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до суду -відмовити.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_2