Провадження № 1-кп/638/842/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, не одруженої, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, не маючої на утриманні малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08 червня 2019 року, в період час приблизно з 15.00 год. до 16.00 год., більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , перебувала біля будинку № 72 по пр. Перемоги в м. Харкові, коли побачила знайому їй ОСОБА_5 , у якої при собі був мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» модель: SM-J510НZDDSEK, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон вона не має наміру, ОСОБА_4 , користуючись довірою ОСОБА_5 , з якою була знайома, попрохала у останньої у тимчасове користування її мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» модель: SM-J510НZDDSEK, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 14636 від 08.08.2019р. 1500 грн., під приводом необхідності зателефонувати. Отримавши від ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись отриманим шахрайським шляхом майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у сумі 1500 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 190 КК України визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, повністю підтвердила фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 визнала та погодилася виплатити матеріальну та моральну шкоду, яку завдала своїми протиправними діями.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї провини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку прокурора, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності її позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи наведене, суд вважав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставини, дані про особу винної, її ставлення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченою.
На підставі статті 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши їй іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільні позови до ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

Вимоги заявлені ОСОБА_5 до ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, у відповідності зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлена неправомірність дій ОСОБА_4 відносно потерпілої ОСОБА_5 . Враховуючи вимоги розумності і справедливості, а також обставини справи, суд дійшов висновку про наявність душевних страждань, які зазнала потерпіла у зв`язку з противоправною поведінкою обвинуваченої, разом з тим, суд приймає майновий стан самого обвинуваченої, вважає в цій частині цивільний позов таким, що підлягають задоволенню на суму 45000 грн.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався та підстави для його обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню товарознавчої експертизи № 14636 від 08.08.2019 в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривен, перерахувавши їх на користь держави.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 повністю задовольнити та стягнути з ОСОБА_4 на її користь, на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 4500 гривен.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1