Справа № 161/1791/20
Провадження № 1-кс/161/890/20
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

м. Луцьк 06 лютого 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0000027 від 10.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме: автомобіль марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 ,який 10.01.2020 року вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, проведеного на вулиці Лісовій в селі Гаразджа Луцького району.

Клопотання обґрунтоване тим, що 10.01.2020 близько 02 години 10 хвилин, в с. Гаразджа Луцького району, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним по дорозі вулиці Лісовій, від автошляху Луцьк Рівне у напрямку центру села, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність та неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого на заокругленій у ліву сторону ділянці дороги не справся з керуванням, що призвело до неконтрольованого заносу автомобіля з виїздом на смугу зустрічного руху, ліве узбіччя, де відбулося зіткнення з придорожніми деревами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими госпіталізований до Волинського обласного дитячого територіального медичного об`єднання.

Відомості про даний факт 10.01.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

10.01.2020 року на вулиці Лісовій в селі Гаразджа Луцького району слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди у ході якого зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, оглянуто та вилучено автомобіль марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчим 10.01.2020 року винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 та поміщення його для тимчасового зберігання на спеціальний майданчик ЦЗ ГУНП у Волинській області, який знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Ківерцівська, 34.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 .
Як вказано у клопотанні, зазначений вище автомобіль, має силу речового доказу, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди його вчинення, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на нього, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Від прокурора ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Від представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_6 та її представника.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10.01.2020 року,за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого від 10 січня 2020 року, автомобіль марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та поміщений на територію спеціального майданчика для тимчасового затримання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що за адресою: Волинська обл.., м. Луцьк, вул. Ківерцівська,34.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 .
На переконання слідчого судді, прокурор у своєму клопотанні довів, що для збереження автомобіля марки ««NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 , як речового доказу, слід накласти арешт на нього.

При цьому слідчий суддя наголошує, що в даному випадку суспільний інтерес, який полягає в з`ясуванні об`єктивної істини у кримінальному провадженні за фактом ДТП, дозволяє втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується з приписами ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи дане питання, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;3) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає необхідності у накладенні арешту саме із забороною користування автомобілем.

Однак, враховуючи необхідність проведення судових експертиз та слідчих дій у провадженні, слідчий суддя вважає за необхідним накласти арешт шляхом заборони відчужувати автомобіль, без заборони користування ним, передавши на відповідальне зберігання власнику.

Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч.2 та 4 ст.170 КК України з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме накладає арешт шляхом заборони відчуження автомобіля до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

В зв`язку з чим необхідно накласти арешт та передати на відповідальне зберігання транспортний засіб - його фактичному власнику ОСОБА_6 .
При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.173 КК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти в межах даного кримінального провадження арешт на автомобіль марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 , який в ході огляду місця події 10.01.2020 року був вилучений, який належить ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права відчуження вказаного автомобіля та внесенні будь яких конструктивних змін до нього, до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.
Транспортний засіб - автомобіль марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак НОМЕР_1 передати власнику - ОСОБА_6 , заборонивши її відчужувати та змінювати первісний стан автомобіля. Визначити її відповідальною особою за збереження даного майна.

В решті клопотання відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1