Кримінальне провадження № 629/364/20
Номер провадження 1-кп/629/250/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження на підставі угоди про примирення за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мирне Лозівського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

24.12.2019 року, близько 11:00 год, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні Орільського дошкільного навчального закладу, розташованого за адресою: смт. Орілька Лозівського району Харківської області, вул. Індустріальна, буд. 4, де на ліжку у приміщенні дитячої спальної кімнати помітила мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 A, який знаходився у прозорому силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_4 . Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 A вартістю 1940,96 гривень, який знаходився у прозорому силіконовому чохлі вартістю 110,40 гривень. Утримуючи при собі викрадене, з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2051,36 гривень.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
23.01.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 була укладена угода про примирення та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Зі змісту даної угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину. Поряд з цим, підозрювана ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також узгодили міру покарання, яке повинна понести підозрювана ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Перевіривши вказану угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що підозрювана та потерпіла цілком розуміють їх права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до підозрюваної у разі затвердження угоди судом.
У підготовчому судовому засіданні суд переконався, що підозрювана ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це підозрювана та потерпіла підтвердили суду та просили угоду затвердити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні крадіжки визнала повністю та пояснила обставини, за яких вона, таємно викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон, який знаходився у прозорому силіконовому чохлі, вказала, що матеріально забезпечена.
Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, від якого потерпілою є ОСОБА_4 .
Дослідженням особи встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, не заміжня, офіційно не працює, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має місце постійного проживання, де характеризується формально позитивно.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілою, визначена у межах санкції ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачена та потерпіла погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про затвердження угоди про примирення між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченої, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що її подальше перевиховання та попередження скоєння нею нових злочинів можливе при призначенні кримінального покарання у виді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України та узгодженого сторонами.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , укладену 23.01.2020 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді ШТРАФУ у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 A, прозорий силіконовий чохол, які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити їй же.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1