Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1069/16-к
Провадження № 1-кп/935/9/20
ВИРОК
Іменем України

25 лютого 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 від 09.09.2016, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугдіді, Грузії, громадянина Грузії, із середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 спільно з двома невстановленими у ході досудового розслідування особами 09 серпня 2016 року прибули до міста Коростишів Житомирської області, з метою таємного викрадення чужого майна.

Цього ж дня близько 12 години 10 хвилин, перебуваючи на вулиці Героїв Небесної Сотні в м. Коростишів, ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи помітили поблизу магазину «Все по 20», що розташований за адресою вул. Героїв Небесної Сотні 56, в м. Коростишеві автомобіль марки «Mersedes 1418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вирішили таємно викрасти майно з даного автомобіля.

При цьому ОСОБА_4 та двоє невстановлених осіб, розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 знаходився напроти зазначеного автомобіля, щоб спостерігати та у разі повернення водія або виникнення іншої небезпеки надати сигнал чи інформувати по телефону співучасників, щоб виконавці злочину встигли залишити місце злочину непоміченими.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , розташувався з протилежної сторони проїзної частини вул. Героїв Небесної Сотні м. Коростишева напроти входу в магазин «Все по 20», який розташований за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Героїв Небесної Сотні, 56, щоб слідкувати за зовнішньою обстановкою. В цей час одна з невстановлених осіб (Особа 1), з якими ОСОБА_4 перебував у злочинні змові, за допомогою невстановленого пристрою відкрив двері автомобіля «Mersedes 1418» реєстраційний номер НОМЕР_1 та проник до його салону, звідки таємно викрав гроші в сумі 1000 грн., що належать ОСОБА_7 , тим часом невстановлена особа (Особа 2) перебувала в магазині та слідкувала за потерпілим ОСОБА_7 з метою попередження співучасників злочину про повернення потерпілого до вищевказаного автомобіля.

Своїми умисними діями останні спричинили ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 спільно з двома невстановленими у ході досудового розслідування особами 09 серпня 2016 року прибули до міста Коростишів Житомирської області, з метою таємного викрадення чужого майна.

Цього ж дня близько 12 години 15 хвилин, перебуваючи на вулиці Героїв Небесної Сотні в м. Коростишів, ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи помітили поблизу магазину «Все по 20», що розташований за адресою вул. Героїв Небесної Сотні 56, в м. Коростишеві автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та вирішили таємно, повторно викрасти майно з даного автомобіля.

При цьому ОСОБА_4 та двоє невстановлених осіб, розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 пішов за водієм та пасажиром зазначеного автомобіля до магазину «Все по 20», щоб спостерігати та у разі повернення водія та пасажиру до автомобіля надати сигнал, інформувати по телефону співучасників, а також відволікти останніх, щоб виконавці злочину могли залишити місце злочину непоміченими.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , попрямував за водієм автомобіля ОСОБА_8 та пасажиром автомобіля ОСОБА_9 , щоб слідкувати за ними, розмовляючи при цьому по мобільному телефону з іншими співучасниками злочину. В цей час невстановлені особи, з якими ОСОБА_4 перебував у злочинній змові, за допомогою невстановленого пристрою відкрили двері автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» реєстраційний номер НОМЕР_2 та проникли до його салону, звідки таємно, повторно викрали гаманець вартістю 600 грн. з грошовими коштами в сумі 600 грн., що належать ОСОБА_9 , чим спричинили останній матеріальної шкоди на суму 1200 грн.

В той час, коли ОСОБА_9 поверталась до автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , з метою уникнення затримання співучасників злочину, почав відволікати увагу останньої, що виразилось у постійному заплутуванні та неправдивими виразами, тобто виконував свою роль у вчиненні злочину.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відвернув увагу ОСОБА_9 та затримав її повернення до автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цей час невстановлені особи, з якими ОСОБА_4 діяв у злочинній змові втекли з місця події. Після вчинення злочину ОСОБА_4 затримали громадяни, яких покликала на допомогу ОСОБА_9 .

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, осіб, з ким вчиняв крадіжки не пам`ятає, познайомився з ними випадково, потерпілим майно повернуто.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, надали заяви, в яких просили суд розглянути кримінальне провадження за їх відсутності, щодо призначення покарання обвинуваченому поклалися на розсуд суду, з урахуванням думки учасників судового провадження, щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, суд, керуючись ст. 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному повторному викраденні чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто крадіжці.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_4 не судимий в силу ст.89 КК України, неодружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посередньо характеризується за колишнім місцем проживання.
Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_4 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, також позицію потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою, обвинувачений належним чином виконував покладені на нього обов`язки в межах дії запобіжного заходу, суд вважає за необхідне повернути заставу заставодавцю.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави залишити без зміни.
Після набрання вироком законної сили заставу в сумі 29000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень, внесену ОСОБА_11 11.08.2016 за ОСОБА_4 , повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.08.2016 на майно , вилучене в ході проведення огляду місця події згідно із відповідним протоколом від 09.08.2016 за адресою: м.Коростишів , вул.Київська, 68, а саме: мобільний телефон «Samsung Duos» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайфселл», з абонентським номером НОМЕР_4 , яка вилучена у підозрюваного ОСОБА_4 .

Речові докази: червоний(шкіряний гаманець) лаковий гаманець, гроші в сумі 620 гривень, які знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_9 -залишити у розпорядженні останньої, мобільний телефон «Samsung Duos» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл», з абонентським номером НОМЕР_4 , якій зберігається у камері схову Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області-повернути власнику; складний ніж, чоловічу кепку чорного кольору, гаманець чоловічій коричневого кольору, гроші в сумі 508, 00 гривень, 5 доларів США, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , виписку з ломбарду, дисконтні картки у кількості 9 шт., картки Голд Приватбанку з номерами НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , паперову ікону з зображенням лику святого, картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_7 , паперовий лист з написами, договір застав, сім-картку МТС, сім-рідери в кількості 3 шт., флеш-накопичувач, вушну гарнітуру, які знаходяться на зберіганні обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1