Справа № 487/8223/19
Провадження № 1-кс/487/8686/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, наявні ризики, передбаченні п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрювана надалі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші злочини. Слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не може забезпечити належної повідки підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на застосуванні відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозрювана перебувала у розшуку, неодноразово була засуджена за вчинення злочинів проти власності, а тому наявні ризики, визначенні п.п.1, 5 ст. 177 КПК України.
Підозрювана в судовому засіданні провину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі, просила суд застосувати відносної неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або залогу, посилаючись на те, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування не має, про перебування її в розшуку не було відомо, запевнила, що буде виконувати покладенні на неї судом обов`язки. Крім цього, зазначила, що Центральним районним судом м. Миколаєва відносно неї обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, покладені судом обов`язки вона не порушувала.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з посиланням на визнання підозрюваною вини у вчиненні злочину, виконання покладених на підозрювану обов`язків по іншим кримінальним провадженням, незначну суму завданої шкоди, яка була одразу відшкодована потерпілій стороні. Крім цього, просила врахувати суд при обранні запобіжного заходу сімейні обставини підозрюваної.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Судом встановлено, що Заводським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003252, відомості про яке 17.08.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що будучи раніше судимою за корисливі злочини, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

16.08.2019 в період часу з 15.46 год. по 15.48 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Таврія В», що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Курортна, 9, побачила на полицях вказаного магазину зубну пасту та тампони, де в неї виник злочинний, протиправний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Знаходячись у вказаний час, у вказаному місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний, протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників магазину та сторонніх осіб, діючи повторно, таємно взяла з полиць товари, а саме: зубну пасту марки «Sensodyne» у кількості 4 пачки, вартістю 69,02 гривень кожна, на загальну суму 276,08 гривень; тампони «Kotex 16 шт. Супер», вартістю 44,29 гривень; тампони «Kotex 24 шт. Супер», вартістю 57,43 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , поклавши викрадене майно у належну їй сумку, направилась до виходу із зазначеного супермаркету, однак кримінальне правопорушення не змогла закінчити до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана з викраденим майном охоронцями супермаркету «Таврія В».

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила ПП «Таврія Плюс» матеріальний шкоду на загальну суму 377,81 гривень.

26.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

19.12.2019 р. підозрювану ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши докази, на які посилався в обґрунтування клопотання слідчий, приходить до висновку, що вони доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Такими доказами є, зокрема, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.08.2019 р., протокол огляду місця події від 12.08.2019, протоколом допиту особи в якості свідка, протоколом огляду предмету від 21.08.2019 р., актом часткової інвентаризації №МР-ОС№00000007 від 16.08.19, протоколом допита свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 21.08.2019.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості, санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає підстави вважати, що підозрювана з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя також вважає, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 неодноразово була засуджена за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює, а тому може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також, слідчий суддя враховує, що підозрювана провину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі, розмір шкоди становить 377,81 грн., відшкодування підозрюваною завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна, з 2013 року підозрювана перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері.
Сама тяжкість вчиненого злочину хоча і є визначальною при оцінці ризику ухилення від слідства і суду, проте не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом.
Крім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в його рішеннях, відповідно до якої тримання під вартою психічнохворого буде "законним" для цілей пункту 1 (е) статті 5 Конвенції лише за умови, якщо воно здійснюється в лікарні, клініці чи іншому визначеному для цього закладі. Проте в пункті 1 (е) статті 5 Конвенції в принципі не йдеться про належне лікування чи його умови.
Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну поведінку підозрюваної, з покладенням на підозрювану таких обов`язків: цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 19.02.2020 року включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 23.12.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1