Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/983/19
Провадження № 1-кп/475/36/20
У Х В А Л А

22.04.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинувачених : ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець смт. Доманівка Миколаївської області,українець,громадянин України, неодружений, не працюючий, освіта середня спеціальна, раніше не судимий , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Доманівського районного суду перебуває кримінальна справа з обвинувальним актом, у кримінальному провадженні з реєстром матеріалів досудового розслідування , внесеному в ЄРДР за № 0000106 від 12.03.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.3 ст.311,ч.1 ст.313, ч.2 ст.317, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Ухвалою суду від 14.08.2019 року по справі призначено судовий розгляд та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 11.03.2020р. строк дії запобіжного заходу продовжено до 08 травня 2020 р.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на те, що строк запобіжного заходу закінчується 08 травня 2020р., розгляд справи до цього часу не може бути завершений з обєктивних причин, а ризики, у виді: може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення- не зникли та не зменшилися, що є підставою для продовження строку тримання під вартою.

В клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки не має постійного місця роботи, не має стійких соціальних зв`язків (дружина, діти). Крім того ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень,покарання за які передбачає позбавлення волі на строк до 10 років.

ОСОБА_4 може негативно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а саме- шляхом залякування та погроз або іншого впливу на них, а також може негативно впливати на об`єктивність їх подальших свідчень, оскільки свідки, які були понятими під час особистого обшуку та затримання ОСОБА_4 , а також під час обшуку місця його проживання, повідомили свої анкетні дані, проживають з ним поряд у одній місцевості та ОСОБА_4 може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показів.

Окрім цього, до ряду свідків було застосовано заходи безпеки у виді зміни анкетних даних, а враховуючи той факт що ОСОБА_4 відкрито матеріали кримінального провадження останній зможе спробувати вирахувати їх.

Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину (кримінальне провадження №106130086 від 07.06.2007 за ч.1 ст.124 КК України, 12.10.2007р. закрито Доманівським районним судом Миколаївської області у зв`язку з примиренням з потерпілим), що підтверджує те, що він на шлях виправлення не став. Перебуваючи на волі, може вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки він у період з березня 2019 року по травень 2019 року вчиняв протиправні дії, а саме здійснював незаконний збут наркотичних засобів. Вказаний період вказує на тривалість таких дій та їх систематичність, що свідчить про можливість і подальшого заняття такою незаконною діяльністю.

Прокурор вважає, що наявні ризики, передбачені ч 1 ст.177 КПК України. У випадку визнання ОСОБА_4 винуватим, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Більш мякий вид запобіжного заходу не може запобігти настанню ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі і просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, так як судовий розгляд кримінального провадження не завершено, а строк запобіжного заходу спливає 08 травня 2020р. Прокурор вважає, що підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш мякий запобіжний захід, з урахуванням його стану здоровя, яке постійно погіршується із-за відсутності можливості прийняття належного постійного лікування.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою і просила змінити запобіжний захід на більш мякий, яким може бути домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має тяжку хворобу, з приводу якої перебуває на обліку і повинен постійно проходити лікування. В умовах ізоляціїї від суспільства він не може отримати достатнє лікування, яке потребує за станом здоровя.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання сторони обвинувачення , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 4 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно до вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ст..177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Статтею 194 КК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязанний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обгрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного , обвинуваченого обовязки, передбачені частиною пятою та

шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Відповідно до ст..183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст..177 цього Кодексу.

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч 2 ст.307, ч 2 ст.309 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за що передбачене покарання до 10 років позбавлення волі.Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

При обранні чи продовженні запобіжного заходу стандарт доведення обгрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування суддею не підлягають.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 24.05.2019р. обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на період досудового розслідування.

На стадії судового розгляду, ухвалою суду від 14.08.2019р., у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 також обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 11.03.2020р. судом продовжено строк дії запобіжного заходу до 08.05.2020р., тобто він перебуває під вартою біля 11 місяців.

У цей строк завершити судовий розгляд кримінального провадження не є можливим з обєктивних причин, по справі триває дослідження письмових доказів, обвинувачені та свідки ще судом не допитані.

В обгрунтування необхідності подальшого тримання обвинуваченого під вартою прокурор посилається на тяжкість вчиненого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

Проте, при обранні та продовженні продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд прийшов висновку, що доведений лише ризик, передбачений п.5 ст.177 КПК України, який на даний час не зменшився та не відпав. Існують обєктивні ризики, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що дає правові підстави суду для обрання або продовження запобіжного заходу .

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд вважає, що прокурором недоведена недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тяжкість вчинених злочинів та, у разі визнання обвинуваченого винуватим і призначення покарання у виді позбавлення волі до 10 років, недостатньо для продовження обвинуваченому виняткового виду запобіжного заходу.

Із наданих, в попередніх судових засіданнях, стороною захисту та стороною обвинувачення доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а саме його стан здоровя, на яких захисник наголошував в даному судовому засіданні , вбачається, що ОСОБА_4 до вересня 2019р. був інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, потребує медичного освідування для перегляду продовження строку дії інвалідності. ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря інфекціоніста з приводу захворювання : В 20,1; В 20,4; кандозу ротової порожнини, хронічного гепатиту змішаного генезу, діффузно-дистрофічних змін печінки. Потребує постійної антиретровірусної терапії. При цьому ОСОБА_4 має супутні захворювання: метаболічна міокадіострофія, енцефаломієлополінейропатія 11ст., токсичнодисметаболчного генезу. Також перебуває на обліку у лікаря фтизіатра з приводу захворювання ВДТБ (05.04.2013р.) S 6 правої легені (інфільтративний)( а.с.108 т.1).

За інформацією Доманівської селищної ради( довідка №774 від 17.05.2019р., досліджена в судовому засіданні) ОСОБА_4 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , про що свідчить реєстрація його місця проживання, зазначена в паспорті від 16.12.1992р. Обвинувачений проживає разом з батьками та за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (а.с.232.245,246 т.1). В силу закону вважаєтся не судимим.

Відповідно до ст.178 КПК України, суд, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, а також наявність тяжкого захворювання, яке супроводжується з іншими не менш тяжкими супутними захворюваннями, які потребують постійного антиретровірусного лікування, наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність судимості, суд вважає можливим змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло цілодобово, розташоване по

АДРЕСА_1 ,із застосуванням електронного засобу контролю та з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України., який забезпечить запобіганню ризику, встановленого судом вище.

Відповідно до частини шостої ст.181 КПК України, строк дії ухвали cуду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту повністю відповідатиме меті його застосування, забезпечить виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків та убезпечить настання ризиків, що доведені в ході розгляду клопотання.

Зважаючи на тяжкість злочину та спосіб його вчинення, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обовязки, а саме: утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_8 поза межами судових засідань, зобовязати носити електронний засіб контролю цілодобово.

Керуючись ст.ст. 177,178, 181,182, 183, 194,195, 196 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволені клопотання прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури про продовження строку тримання під вартою- відмовити.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, що полягає у забороні йому залишати житло, що розташоване по АДРЕСА_1 до 09 червня 2020р. включно.

Звільнити ОСОБА_4 із під варти негайно у залі суду.

Розяснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право зявлятися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, повязаних із виконанням покладених на нього зобовязань, застосувати електронний засіб контролю.

Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обовязків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не повязаного з позбавленням волі або у виді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обовязки, передбачені п.5 ст.194 КПК України:

- утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_5 поза межами судових засідань;

-зобовязати носити електронний засіб контролю цілодобово;

- прибувати за кожною вимогою суду.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 покласти на Доманівський ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївський області.

Зобовязати Доманівський ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до ч 4 ст.181 КПК України, негайно, після постановки на облік ОСОБА_4 , повідомити про це суд.

Ухвала суду діє до 09 червня 2020р. включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та для виконання направити начальнику Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

суддя : ОСОБА_1