В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/95/20

Провадження № 1-кп/348/220/20

27 травня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000938 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні немає нікого, тимчасово не працюючого, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів, вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

У період часу з 2015 року до 2016 року обвинувачений ОСОБА_5 проходив військову службу у збройних силах України на територій проведення антитерористичної операції, де знайшов предмет ззовні схожий на гранату. Будучи переконаним, що знайдений предмет ззовні схожий на гранату є вибуховим пристроєм - ручною оборонною гранатою Ф-1, обвинувачений ОСОБА_5 , шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав вибуховий пристрій. В подальшому по завершенню своєї служби обвинувачений ОСОБА_5 привіз вибуховий пристрій до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, у період часу з 2016 року до 25.11.2019 року обвинувачений ОСОБА_5 займався пошуками на території Надвірнянського району зброї та боєприпасів різних військових дій, що відбувались на території України. Під час цих пошуків обвинувачений ОСОБА_5 знайшов предмети ззовні схожі на патрони. Будучи переконаним, що знайдені ним предмети ззовні схожі на патрони є боєприпасами до різного роду вогнепальної зброї, ОСОБА_5 , шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав боєприпаси, які привіз до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у той же період часу, обвинувачений ОСОБА_5 , по місцю свого проживання провів розбирання частини знайдених ним предметів ззовні подібних на патрони, з яких висипав у окрему скляну банку об`ємом 0,5 літра, порошкоподібну речовину сірого кольору. Будучи переконаним, що дана порошкоподібна речовина є вибуховою речовиною - порохом, ОСОБА_5 зберігав її за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

25 листопада 2019 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 працівниками поліції було проведено санкціонований Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області обшук, в ході якого останній самостійно та добровільно видав предмет ззовні схожий на гранату, який, згідно висновку експерта № СЕ-19/109/32-71ВТ/19 від 29.11.2019 року, є вибуховим пристроєм - ручною оборонною гранатою Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) та відноситься до боєприпасів, 60 предметів ззовні схожих на патрони, що згідно з висновку експерта № СЕ-19/109/10-406БЛ/19 від 06.12.2019 року є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, з них: 9 штук є 7,62-мм пістолетними патронами центрального бою до пістолетів зразка 1930-1933 рр. конструкції Токарєва (ТТ), промислового виробництва "Тульський зброярний завод, сучасна Російська Федерація"; 1 штука 7, 62-мм. пістолетним патроном Люгер/Парабелум промислового виробництва "аuх - Роltе Frmatureп und Маschinenfabrik A.G., Werk Magdeburg, сучасна Німеччина"; 44 штуки є 8-мм. (8x56R) гвинтівковими патронами "Мфнліхер", промислового виробництва (Чепельський арсенал, місто Будапешт, Угорщина); 4 штуки є 3-х лінійними (7,62-мм.) військовими гвинтівочними патронами з легкою кулею, промислового виробництва (Луганський патронний завод, місто Луганськ, Україна); 1 штука є 7,5-мм. військовим гвинтівочним патроном (7,5x54 МАS), промислового виробництва (Маnufacture d'Агmes de Sаіпt Еtіеnnе, сучасна Французька республіка); 1 штука є 7,62-мм. військовим гвинтівочним патроном зразка 1889 року, промислового виробництва; та скляну банку об`ємом 0,5 літра із сипучою речовиною сіро-зеленого кольору вагою 0,544 кілограма, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/109/20-322МРВ/19 від 19.12.2019 року, є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним (бездимним) одноосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів) та має чітку форму, що є придатною до вибухового перетворювання. Вище вказані бойові припаси, вибухові речовини та вибуховий пристрій обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, переносив, зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що фактично проживає в АДРЕСА_1 . У період часу з 2015 року до 2016 року він проходив військову службу у збройних силах України на територій проведення антитерористичної операції, де знайшов бойову Ф-1 гранату. Після завершення своєї служби він привіз її до місця свого проживання. Також пояснив, що у період часу з 2016 року до 25.11.2019 року він займався пошуками на території Надвірнянського району зброї та боєприпасів, які залишилися після різних військових дій, що відбувались на території України. Під час цих пошуків він знайшов різного виду патрони, які зберігав по місцю свого фактичного проживання. В подальшому він розібрав частини знайдених ним патронів, а саме висипав у окрему скляну банку об`ємом 0,5 літра, порошкоподібну речовину сірого кольору, яку також зберігав за місцем свого проживання. 25 листопада 2019 року працівниками Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області в нього вдома проводили обшук і в ході якого він самостійно та добровільно видав гранату, патрони та порох. Ні бойовими припасами, ні вибуховими речовинами та вибуховими пристроями він не користувався, просто зберігав їх вдома. Він на той час не знав, що за незаконне зберігання бойових припасів, ні вибуховими речовинами та вибуховими пристроями може настати кримінальна відповідальність. На даний час усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З враховуванням викладеного суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, які виразилися у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів, вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу - кваліфіковані вірно.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. із послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пунктом 5 судам рекомендовано мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

Тому при призначенні ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого ним злочину, з який згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд враховує те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, повне визнання вини, є учасником бойових дій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, а також того, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаюється, активно сприяв слідству, відшкодував збитки, а дані обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та з врахуванням всіх даних про його особу, ставлення самого обвинуваченого до скоєного, дають підставу суду для пом`якшення покарання обвинуваченому і відповідно до ч.1 ст.69 КК України при призначенні йому покарання перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті, яка передбачає покарання за скоєне - у виді штрафу.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ним злочину та обставинам кримінального провадження, але й особі самого обвинуваченого ОСОБА_5 , є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід не обирався. Суд вважає, що до набрання вироком законної сили підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу не має, так як відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ч.3 349, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 7850 грн. 50 коп. витрат за проведення судово вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/109/32-71ВТ/19 від 29.11.2019 року в розмірі 2512 грн. 16 коп.; судово-балістичної експертизи № СЕ-19/109/10-406БЛ/19 від 06.12.2019 року в розмірі 2355 грн. 15 коп.; експертизи холодної зброї № СЕ-19/109/10-405ХЗ/19 від 18.12.2019 року в розмірі 2355 грн. 15 коп.; судово-хімічної експертизи № СЕ-19/109/20-322 МРВ/19 від 19.12.2019 року в розмірі 628 грн. 04 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме: - ручну оборонну гранату Ф-1, яка споряджена уніфікованим запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2); 9 штук 7,62-мм пістолетні патрони центрального бою до пістолетів зразка 1930-1933 рр. конструкції Токарєва (ТТ), промислового виробництва "Тульський зброярний завод, сучасна Російська Федерація"; 1 штуку 7, 62-мм. пістолетний патрон Люгер/Парабелум промислового виробництва "аuх - Роltе Frmatureп und Маschinenfabrik A.G., Werk Magdeburg, сучасна Німеччина"; 44 штуки 8-мм. (8x56R) гвинтівкові патрони "Мфнліхер", промислового виробництва (Чепельський арсенал, місто Будапешт, Угорщина); 4 штуки 3-х лінійні (7,62-мм.) військові гвинтівочні патрони з легкою кулею, промислового виробництва (Луганський патронний завод, місто Луганськ, Україна); 1 штуку 7,5-мм. військовий гвинтівочний патрон (7,5x54 МАS), промислового виробництва (Маnufacture d'Агmes de Sаіпt Еtіеnnе, сучасна Французька республіка); 1 штуку 7,62-мм. військовий гвинтівочний патрон зразка 1889 року, промислового виробництва; скляну банку об`ємом 0,5 літра із вибуховою речовиною метальної дії вагою 0,544 кілограма- нітроцелюлозний (бездимний) одноосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів) та має чіткі форми, що є придатною до вибухового перетворювання; зразок вибухової речовини (нітроцелюлозний (бездимний) одноосновний порох і які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області знищити.

- метальний багнет М1935 до гвинтівки Манліхер М35 та пістолетів-кулеметів 39М та НОМЕР_2 (Угорщина); короткий багнет М1935 із заклиненим пружинним фіксатором, який призначений до пістолетів-кулеметів 39М та 43М (Угорщина); пневматичний газобалонний пістолет KWC модифікації «МАКАRОV» Саl. 4,5-mm, призначений для тренувальних стрільб та розваг стальними обмідненими кульками калібру 4,5-мм.; саморобний ніж виготовлений по типу військових багнетів шляхом зварювання клинка від багнету до 7,62-мм. самозарядної гвинтівки Токарєва, зразка 1938 року та руків`я багнету 7,92-мм. магазинної гвинтівки системи Маузера зразка 1895/1935 року, в якому плашки руків`я замінені саморобним корпусом та не працює фіксуючий вузол; ніж, що виготовлений саморобним способом шляхом часткової переробки багнету до 7,62-мм. самозарядної гвинтівки Токарєва, зразка 1938 року, в якому змінена конфігурація клинка та обмежувача, плашки руків`я замінені саморобними та не працює фіксуючий вузол; багнет до 8-мм. гвинтівки Манліхера, зразка 1888 року, в якому зрізане кільце для кріплення на гвинтівку, плашки руків`я відсутні та не працює фіксуючий вузол; трубчастий багнет № 255086, зразка 1891/30 років, що є додатковим спорядженням вогнепальної зброї - уражуючим елементом, що встановлювався на ствол гвинтівки для використання у штикових атаках, що вилучені у ОСОБА_5 і знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1