Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/317/20 Головуючий у І - інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ - інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2020 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.08.2001 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193 КК України (в редакції 1960 року), з застосуванням ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

-23.01.2003 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2, ч. 3 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 02.07.2010 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 04.01.2014 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1884 грн. 12 коп.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, яке поєднане з проникненням у житло, за таких обставин.
Так, 09.06.2019 року, близько 8 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в районі Новомиколаївки в м. Кропивницькому, зустрівся з невстановленою слідством особою, після чого вони разом направились в сторону вулиці Степанова. Проходячи по вулиці Степанова ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа помітили домоволодіння під АДРЕСА_2 . В цей момент у них виник умисел на заволодіння майном, що знаходилось в зазначеному домоволодінні. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, через металеву хвіртку, яка була відчинена, проникли на територію спільного двору вищевказаного домоволодіння, де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, через незачинену хвіртку проникли на територію подвір`я квартири АДРЕСА_3 та через не зачинені вхідні двері проникли в середину зазначеного житла, звідки таємно викрали належний ОСОБА_10 холодильник «Samsung model:RL33EBMS1/XEK tag1 Thai Silver», вартістю 6100 гривень, після чого ОСОБА_9 разом з невстановленою слідством особою в руках винесли даний холодильник на вулицю Степанова, однак розпорядитись майном на власний розсуд не змогли, оскільки їх дії помітила ОСОБА_11 , а тому холодильник залишили на вулиці, після чого з місця вчинення злочину зникли.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просив змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги обґрунтував тим, що при ухваленні вироку суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки всім доказам та обставинам справи. Так ОСОБА_9 хоча і вчинив злочин, який згідно вимог КК України відноситься до категорії тяжких, але фактично його діями не було завдано шкоди інтересам потерпілої, адже злочин є незавершеним та шкода не завдана. Крім того, суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, адже згідно КК України наявні дані обставини як: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що в сукупності з іншими обставина справи суттєво зменшує негативні наслідки вчиненого діяння. ОСОБА_9 має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, потерпіла не має до нього жодних претензій, цивільний позов не заявлявся. По справі також відсутні обтяжуючі обставини. Вважає, що для виправлення ОСОБА_9 було б достатнім призначення покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, просив скасувати вирок суду першої інстанції та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Також просив взяти до уваги його щиросердне каяття визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та самого обвинуваченого ОСОБА_9 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше неодноразово судимий за тяжкі корисливі злочини. Врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих покарання обставин та із урахуванням висновку органу пробації дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Доводи викладені в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого щодо неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання пом`якшуючих покарання обставин є необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при призначенні покарання повністю дотримано вимоги ст.65 КК України та враховано, суспільно небезпечність скоєного злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих покарання обставин та призначено покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах інкримінованої йому статті кримінального закону у мінімальному розмірі.

Доводи апеляційних скарг щодо тяжкості призначеного судом покарання є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_9 неодноразово судимий, судимості є непогашеними, належних висновків не зробив, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, вчинив новий тяжкий злочин, а тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України та призначення йому покарання з випробуванням з іспитовим строком.

При цьому колегія суддів також враховує досудову доповідь органу пробації згідно якої: «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень не можливо здійснювати без цільового нагляду та контролю в умовах ізоляції».

Порушень вимог кримінального процесуального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2020 року стосовно ОСОБА_12 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4