Справа № 466/2366/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» квітня 2020року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000517 від 18 лютого 2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішнє Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ст. 89 КК України раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 умисно не виконав обмежувальних заходів, обмежувального припису, який видано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року, згідно з якого ОСОБА_4 протягом шести місяців заборонено наближатись на відстань не менше 300 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яке набрало законної сили та з яким ОСОБА_4 29 листопада 2019 року ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом.

Так, 31 грудня 2019 року близько 00.30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно з вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань не менше 300 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вказаної вище квартири, голосно кричав, виражався нецензурною лайкою, стукав у двері квартири, чим порушив вимоги обмежувального припису, передбаченого рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості. Дана угода укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_6 , 30 березня 2020 року в м. Львові, відповідно до вимог ст. ст. 468. 469, 472 КПК України. За умовами вищевказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме у невиконанні обмежувальних заходів, обмежувального припису, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього злочину, сторони кримінального провадження погоджуються на призначення йому покарання за ст. 390-1 КК України у виді одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку терміном на один рік, з покладенням обов`язків згідно з ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що він не виконав обмежувального припису який виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова 18 листопада 2019 року, та 31 грудня 2019 року прийшов до ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У вчиненому щиро кається та просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена між ним та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 30 березня 2020 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, а саме у невиконанні обмежувальних заходів, обмежувального припису.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ст. 390-1 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 по справі не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.472, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 30 березня 2020 року в м. Львові між обвинуваченим ОСОБА_4 , з однієї сторони, та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2020 року за №0000517, відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1