Справа № 201/1254/20
Провадження № 1-кс/201/606/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участі

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 27 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 27 січня 2020 року.

В обґрунтування скарги вказує, що ним подане до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області клопотання у кримінальному провадженні № 0003201 про повернення ОСОБА_4 його паспорта громадянина України, який був вилучений в нього 17 січня 2020 року при взятті під варту в залі Дніпровського апеляційного суду. Постановою слідчого від 27 січня 2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено. На думку скаржника оскаржуване рішення слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та слідчий безпідставно дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Від слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 18 лютого 2020 року надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Слідчий суддя, вислухавши представника заявника, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 27 січня 2020 подане до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області клопотання у кримінальному провадженні № 0003201 про повернення ОСОБА_4 його паспорта громадянина України, який був вилучений в нього 17 січня 2020 року при взятті під варту в залі Дніпровського апеляційного суду.

Постановою Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 січня 2020 року у задоволенні клопотання про повернення ОСОБА_4 паспорту громадянина України відмовлено.

Постанова обґрунтована тим, що на підставі паспорту громадянина України ОСОБА_4 може перетнути кордон України з Російською Федерацією, тоді як ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2020 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 години 15 хвилин 2020 року, а також у разі внесення застави в розмірі 168160 грн. ОСОБА_4 звільняється з-під варти. У разі звільнення Гречки з-під варти він зобов`язаний з`являтися до слідчого і прокурора за першою вимогою, не відлучатися із м. Синельникове Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1056 від 18 грудня 2019 року «Про дію окремих положень міжнародних договорів України з Російською Федерацією» відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, вчиненої 16 січня 1997 р. в м. Москві, зупинити дію пунктів 1 і 6 переліку документів громадян України для в`їзду, виїзду, перебування і пересування територією Російської Федерації, наведеного в додатку 2 до Угоди, в частині можливості громадян України в`їжджати, прямувати транзитом, перебувати і пересуватися територією Російської Федерації на підставі паспорта громадянина України або свідоцтва про народження для дітей віком до 16 років (за умови виїзду у супроводі батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або осіб, уповноважених на це батьками (усиновлювачами), опікунами, піклувальниками). Відповідно до статті 7 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про порядок перетинання українсько-російського державного кордону жителями прикордонних регіонів України та Російської Федерації, вчиненої 18 жовтня 2011 р. в м. Донецьку, запровадити тимчасові обмеження на перетинання державного кордону України громадянами України жителями прикордонних регіонів України в частині можливості виїзду з України на підставі документів, зазначених у пунктах 1 і 2 переліку документів, дійсних для перетинання кордону громадянами України та Російської Федерації, які постійно проживають у прикордонних регіонах, наведеного в додатку 3 до Угоди для громадян України.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 березня 2020 року.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постанові. Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

На підстав викладеного, керуючись ст. 2, 25, 28, 220, 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 27 січня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1