Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6843/19
Провадження № 1-кп/490/225/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, є інвалідом ІІІ групи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 04 липня 2018 року близько 15:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Калініна в місті Миколаєві в районі поштового відділення № 4, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, заволодів належним ОСОБА_6 велосипедом марки "RANGER" моделі "MAGNUM" /номер рами " НОМЕР_1 "/ вартістю 5.985 грн.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду у загальному розмірі 5.985 грн.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнається обвинувачений.

2. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений факт викрадення вказаного в обвинувальному акті майна за обставин, вказаних в обвинувальному акті, визнав.

Зокрема, він зазначав, що 04 липня 2018 року біля 15:00 години проходив повз приміщення пошти та побачив на вулиці велосипед. Він вирішив, що велосипед хтось загубив, потім - сів на нього та поїхав. Невдовзі потерпілий наздогнав його, та він /обвинувачений/ на вимогу потерпілого велосипед повернув.

Обвинувачений також зазначив, що причини вчинення злочину не є зрозумілими йому самому, та у содіяному він кається.

Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження вказані обвинуваченим та викладені в обвинувальному акті обставини викрадення велосипеда підтвердив.

Зокрема, він зазначав, що 04 липня 2018 року він повертався додому на автомобілі, біля 15:00 години йому зателефонувала теща та сказала, що в їх онука вкрали велосипеда. Він продовжив рух, та на дорозі побачив обвинуваченого, який їхав на належному йому /потерпілому/ велосипеді; обвинуваченого зупинив, забрав велосипед та викликав поліцію.

Потерпілий також відзначив, що, як на його думку, дитина на хвилину залишила велосипед на вулиці та зайшла до пошти; скориставшись чим ОСОБА_4 вирішив велосипед вкрасти.

Враховуючи, що наведені покази обвинуваченого та потерпілого повністю узгоджуються поміж собою та з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються

За такого суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

4. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його сприяння у встановленні дійсних обставин кримінального провадження, розгляді кримінального провадження у суді, а також - його щире каяття.

5. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду справи не встановлено, в зв`язку із чим суд вважає, що такі обставини є відсутніми.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 1 статті 185 цього Кодексу, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

6. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином середнього ступеню тяжкості.

7. Вивченням даних про особу винного встановлено, що він здобув середню спеціальну освіту /хоча документи про таке втратив/, деякий час працював за фахом, потім був призваний на строкову службу в армію, був демобілізований на загальних підставах. Після цього працював вантажником і водієм-далекобійником.

Після цього почав зловживати наркотичними засобами та алкоголем, наразі перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом "Сіндром залежності від алкоголю" ; були тривалі запої. На даний час вживання алкоголю продовжує, толерантність становить 2,0 л. горілки. Всі види контролю втрачено, блювотний рефлекс втрачений, абстинентний синдром сформований повністю.

На тлі вживання алкоголю почав брати участь у бійках, через що неодноразово зазнавав травми голови. Внаслідок такого на момент вчинення протиправного діяння та наразі він страждає психоорганічним розладом, експлозивний варіант, змішаного генезу (посттравматичного, токсичного), обтяженого синдромом залежності від алкоголю.

Наразі він мешкає у будинку, що належить його сестрі, який відєднаний від мережі водо-, газо- та електропостачання, умовами проживання не задоволений; отримує пенсію у розмірі 1.564 грн., своє матеріальне становище вважає незадовільним, але більшу частину коштів витрачає на алкогольні напої.

Критику до своїх дії наразі втратив, до того ж, скаржиться на те, що йому думати важко, що від цього починає боліти голова.

При цьому показовим є те, що свій спосіб життя він вважає прийнятним.

Суд також враховує, що обвинувачений є осудним.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходе до висновку про те, що в цьому випадку вчинення злочину є природним наслідком обраного обвинуваченим способу життя, зумовленого не кримінальною спрямованістю особи обвинуваченого, але - зловживанням ним алкоголем та його залежністю від алкоголю.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України покарання, у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.

8. Сторони вважали за можливе призначити обвинуваченому менш суворе покарання - у вигляді штрафу.

Але з таким погодитись неможливо.

Так, по-перше, розмір штрафу, який може бути призначеним обвинуваченому, становить третину його прибутку, який й так об`єктивно не є значним. За такого призначення обвинуваченому штрафу стане вкрай обтяжливим покаранням та може призвести до вчинення ним нових злочинів майнового характеру.

По-друге, вказане покарання не передбачає жодного контролю за поведінкою обвинуваченого, в той час, коли, як доведено вище, самоконтроль за власною поведінкою обвинувачений майже втратив.

Наведене у сукупності доводить, що призначення покарання у вигляді штрафу в цьому випадку не призведе до досягнення мети покарання.

Вирішення питання про долю речових доказів.

9. Речовий доказ у справі - велосипед марки "RANGER" моделі "MAGNUM" /номер рами "IBDFSD НОМЕР_2 "/, як предмет злочину, на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути його власнику.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 /сто/ годин.

Речовий доказ у справі - велосипед марки "RANGER" моделі "MAGNUM" /номер рами "IBDFSD 16 LA 3626"/ - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

22.01.2020