ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2042/19

Провадження № 1-кп/486/66/2020

31 січня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 28 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000761, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14 листопада 2019 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
21 жовтня 2019 року близько 18:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 7 по проспекту Соборності в м. Южноукраїнську Миколаївської області, з метою власного збагачення, діючи умисно та таємно, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 заснув, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку із кишені штанів останнього банківської картки АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_5 .
В подальшому того ж дня близько 18:06 години, ОСОБА_3 , використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та повторно за допомогою банкомату АТ КБ ПриватБанк, що по проспекту Незалежності, 7 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, провів завершену транзакцію та зняв з рахунку зазначеної картки грошові кошти у розмірі 3000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Продовжуючи свої протиправні діяння, 22 жовтня 2019 року близько 17:40 години ОСОБА_3 , використовуючи викрадену у ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та повторно за допомогою банкомату АТ КБ ПриватБанк, що по проспекту Незалежності, 14 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, провів завершену транзакцію та зняв з рахунку зазначеної картки грошові кошти у розмірі 2400 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
28 листопада 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000761.
Відповідно до умов угоди, потерпілий та обвинувачений (на час укладення угоди підозрюваний) у кримінальному провадженні № 0000761 від 28 жовтня 2019 року за спільною ініціативою та добровільно, відповідно до ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію - ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зазначили, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушення 5696,90 грн., яка повністю відшкодована, а також узгоджене покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначили ОСОБА_3 покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 роки та покладенням на ОСОБА_3 обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. В угоді зазначено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд вважає, що угода містить всі реквізити, зазначені у ст. 471 КПК України, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 та ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просили суд затвердити угоду про примирення від 28 листопада 2019 року. Шкода кримінальними правопорушеннями відшкодована.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи обвинуваченого, враховуючи позицію потерпілого, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим і потерпілим відповідає вимогам КПК України та КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю документів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 376, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 28 листопада 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 28 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000761, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст.185 КК Українита призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначили ОСОБА_3 покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши йому 2 роки іспитового строку.
В силу п. 1, 2 ч.1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Документи залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1