Справа № 731/148/20
Провадження № 1-кп/731/15/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Варва матеріали кримінального провадження №0000040 від 06 березня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясна Поляна Новотроїцького району Херсонської області, іпн. НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, не маючого статусу особи з інвалідністю, раніше судимого вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, 11 лютого 2020 року знятого з обліку у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 в кінці листопада 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у післяобідній час, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, прибув до нежилого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства та, витягнувши замикаючий пристрій на дверях будинку, проник усередину, після чого, використовуючи заздалегідь підготовлений для вчинення злочину металевий лом, демонтував підлогу у п`яти кімнатах та в подальшому таємно викрав 1,65 метра кубічних дерев`яних дошок породи сосна, які належали ОСОБА_5 , та для потерпілої мали цінність як дрова, вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 204 грн за один кубічний метр на загальну суму 336,6 грн, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку квітня 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у вечірній час, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, прибув до нежилого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства, де з господарського приміщення, використовуючи заздалегідь підготовлений для вчинення злочину металевий лом, шляхом вільного доступу демонтував з даху та повторно викрав 100 листів шестихвильового шиферу, бувшого у використанні, які належали ОСОБА_5 , вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 50,00 грн за один лист на загальну суму 5000 грн, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
У подальшому ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин. У період часу з 03 березня 2020 року до 05 березня 2020 року, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме цеглою червоного кольору в кількості 1500 штук, протягом трьох днів на території нежилого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з господарського приміщення, використовуючи заздалегідь підготовлену для вчинення злочину власну сокиру, демонтував 1300 цеглин червоного кольору, які належали ОСОБА_5 , вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 2,5 грн за одну цеглину, проте не встиг вчинити усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме крадіжки 1500 цеглин червоного кольору на загальну суму 3,750 грн, оскільки був виявлений працівниками поліції.
Своїми умисними діями, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 04 березня 2020 року, в післяобідній час, який точно досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, прибув до нежилого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства та, витягнувши замикаючий пристрій на дверях будинку, проник усередину, після чого, використовуючи заздалегідь підготовлений для вчинення злочину металевий лом, демонтував і склав на горищі будинку 20 листів шестихвильового шиферу, що належали ОСОБА_5 , вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 60,00 грн за один лист на загальну суму 1200 грн, які в подальшому мав намір викрасти, проте не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки для зняття шиферних листів з горища будинку була потрібна стороння допомога.
Своїми умисними діями, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та зазначив, що період часу, місце та спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Суду пояснив, що вартість викраденого майна він не оспорює. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі. Щиро розкаювався, наголосив, що усвідомив протиправність своїх дій.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила викрадення у неї соснових дошок та 100 листів шестихвильового шиферу. Пояснила, що про крадіжку дізналась від сусідів, приїхавши до господарства побачила обвинуваченого, який повідомив, що це він незаконно заволодів її майном. В ході слідства було з`ясовано, що обвинувачений використав 100 листів шифера в своєму домогосподарстві. Підтримала заявлений до обвинуваченого цивільний позов на суму 5 366 грн та просила його задовольнити. Вважала, що обвинувачений в разі відшкодування матеріальної шкоди підлягає покаранню без позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло; за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно; а також за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно; за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 не працює, живе за рахунок утримання підсобного господарства та тимчасових підробітків у приватних осіб, за місцем проживання характеризується посередньо; раніше судимий вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, 11 лютого 2020 року знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання; не одружений, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, а за незакінчені замахи на злочини - в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочинів та особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства.
При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та зазначенням ризиків небезпеки для суспільства, а також відсутність тяжких наслідків від вчинення злочинів, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком тривалістю в (2) два роки з покладенням відповідних обов`язків.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди і збитків, заподіяних злочином, у сумі 5 366,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю.
За таких обставин цивільний позов слід задовольнити.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в кримінальній справі №187/291/17 за цивільний позов у кримінальному процесі судовий збір не сплачується і із засудженого не стягується, оскільки судовий збір не належить до вичерпного переліку процесуальних витрат, передбаченого ст. 118 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.
Витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.
Керуючись ст.ст. 127, 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді одного (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у сумі 5 366 (п`ять тисяч триста шістдесят шість) гривень 00 копійок.
Речові докази 1300 цеглин красного кольору, 20 шестихвильових шиферних листів, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - передати власнику ОСОБА_5 ; 100 шестихвильових шиферних листів, переданих на відповідальне зберігання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили, залишити фактичному володільцю; предмет зовні схожий на лом (металевий, вагою 2 кг., розміром 1,40) та предмет, зовні схожий на сокиру з ручкою (довжиною 20 см, вагою 1500 г), передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1