ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3287/19 Справа № 199/6723/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0001383, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-13.09.2001 Ленінським районним судом м.Луганська за ч.3 ст.185, ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-12.07.2002 Ленінським районним судом м.Луганська за ст.15 та ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ст.70,71 КК України до 6 років позбавлення волі;
-29.03.2010 Ленінським районним судом м.Луганська за ч.2 ст.186, ст.75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
-28.09.2010 Каменнобродським районним судом м.Луганська за ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.315, ст.ст.70,71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-15.02.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.391, ст.71, ч.5 ст.72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України, -
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.187, ч.2 ст.153, ч.3 ст.152 КК України обвинуваченні та призначено покарання у вигляді позбавлення волі:
- за ч.2 ст.153 КК України 5 (п`ять) років;
- за ч.2 ст.187 КК України - 8 (вісім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності;
- за ч.3 ст.152 КК України 9 (дев`ять) років;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.
15.07.2018 близько 22.40 години ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «ж/м Ломівський», розташованої поблизу будинку №2 по вулиці Донецьке Шосе в м.Дніпро, побачив раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розмовляла по мобільному телефону марки «ZTE Blade A 910», золотого кольору.
В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, а саме заволодіння вказаним вище мобільним телефоном, який належить неповнолітній ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 підслухав телефону розмову неповнолітньої ОСОБА_9 та зрозумів, що вона направляється до своєї подруги, яка мешкає на вул. Софії Ковалевської в м. Дніпро. Достовірно знаючи про те, що у вказаний час доби маршрутні таксі, які рухаються за вказаним маршрутом відсутні, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, запропонував неповнолітній ОСОБА_9 провести її за місцем мешкання подруги. В свою чергу ОСОБА_9 не усвідомлюючи протиправні злочинні наміри ОСОБА_5 погодилась на його пропозицію, після чого разом з останнім пішки направилась у бік вулиці Софії Ковалевської в м. Дніпро.
15.07.2018 біля 23.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи разом з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 біля будинку №55 по вулиці Інгульській в м. Дніпро, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, у безлюдному місці, напав на ОСОБА_9 , якій раптово наніс кулаком один удар в область обличчя справа. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 дістав з правої кишені, належних йому спортивних брюк предмет, схожий на ніж, який ОСОБА_9 сприйняла саме як ніж та погрожуючи потерпілій вказаним предметом, тобто, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, наказав неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 віддати йому належний їй мобільний телефон марки «ZTE Blade A 910».
ОСОБА_9 , сприймаючи погрози ОСОБА_5 як реальні, будучи впевненою, що її життю загрожує небезпека, передала останньому належний їй мобільний телефон марки «ZTE Blade A 910», золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону, вартістю 4444 гривень, а ОСОБА_5 , крім того, не зупиняючись на досягнутому, діючи умисно, продовжуючи погрожувати потерпілій застосуванням насильства, з лівої руки ОСОБА_9 зняв каблучку з металу білого кольору, вагою 4,07 грам, проба 925, вартістю 39 гривень.
Вважаючи свої злочинні дії, направлені на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала напад (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій доведеними до кінця, ОСОБА_5 заволодів вказаним майном, чим спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4483 грн, а також тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції виличної дуги праворуч з переходом на праву щоку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.07.2018 приблизно о 23.05 годин у ОСОБА_5 , який щойно вчинив розбійний напад по відношенню до потерпілої ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що остання є неповнолітньою особою, продовжуючи перебувати біля будинку №55 по вул.Інгульській в м. Дніпро, раптово виник щодо неповнолітньої ОСОБА_9 злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, вчиненого повторно,
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у вказаний день, час та місці, діючи з прямим умислом, вчиняючи злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи повторно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлюючи, що остання є неповнолітньою, схопив своєю лівою рукою потерпілу за волосся та утримуючи її таким чином поряд з собою, зняв з себе штани та спідню білизну. Неповнолітня ОСОБА_9 , усвідомивши про злочинні наміри ОСОБА_5 стала чинити фізичний опір діям останнього, намагаючись втекти з місця вчинення злочину.
Однак, ОСОБА_5 , відчувши статеве збудження, користуючись фізичною перевагою, утримуючи неповнолітню ОСОБА_9 за волосся своєю лівою рукою, тобто, застосовуючи фізичне насильство, почав останній погрожувати предметом, який тримав у своїй правій руці та який ОСОБА_9 сприйняла для себе як ніж, після чого ногою завдав один удар неповнолітній ОСОБА_9 у область живота, чим спричинив останній фізичний біль.
Подолавши таким чином волю неповнолітньої ОСОБА_9 до опору, ОСОБА_5 , діючи повторно та будучи тією особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст.152 КК України, застосовуючи фізичну силу рук, примусив неповнолітню потерпілу стати перед ним на коліна, після чого, продовжуючи погрожувати потерпілій застосуванням фізичного насильства, а саме застосуванням предмету схожого на ніж, примусив ОСОБА_9 задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом оральне.
Далі, ОСОБА_5 , діючи повторно та будучи тією особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст.153 КК України, продовжуючи тримати у своїй правій руці предмет схожий на ніж, та погрожуючи його застосуванням, застосовуючи також фізичну силу, розвернув неповнолітню ОСОБА_9 спиною по відношенню до себе, зняв своєю лівою рукою з потерпілої штани і спідню білизну, після чого, обхопивши останню своїми руками за спину, зґвалтував ОСОБА_9 , вчинивши з нею статеві відносини із застосуванням фізичного насильства, погрози, природнім шляхом.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, вчиненого повторно, щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , будучи тією особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст.152 КК України, користуючись тим, що опір останньої подолане та її воля підкорена його фізичній силі, усвідомлюючи, що вона є неповнолітньою, діючи з прямим умислом, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, продовжуючи тримати у своїй руці предмет схожий на ніж, наказав неповнолітній ОСОБА_9 стати перед ним на коліна, після чого примусив потерпілу знову задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом оральне.
Крім того, 15.07.2018, знаходячись у вказаному місці ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, діючи з прямим умислом, повторно та будучи тією особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст.153 КК України, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, тримаючи у своїй правій руці предмет схожий на ніж, та погрожуючи його застосуванням, застосовуючи фізичну силу, розвернув неповнолітню ОСОБА_9 спиною по відношенню до себе, зняв з неї штани і спідню білизну, після чого, обхопивши останню своїми руками за спину зґвалтував останню, вчинивши з нею статеві відносини із застосуванням фізичного насильства, погрози, природнім шляхом.
Далі, ОСОБА_5 , який довів свій злочинний умисел до кінця, задовольнивши свою статеву пристрасть, з місця вчинення злочину зник, спричинивши в результаті своїх дій неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів по передній поверхні лівого плечового суглобу, в проекції 11-го та 12-го грудних хребців, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить вирок скасувати та направити кримінальне провадження до іншого суду.
Зазначає, що інкриміновані злочини він не вчиняв. Згідно експертизи, на волоссі потерпілої була виявлена сперма, проте не було встановлено, що вона належить саме йому. Також зазначає, що по справі не була проведені експертиза ДНК. Крім того, під час впізнання, він був найвищим серед інших осіб, пред`явлених на впізнання, в нього одного було татуювання, а також тільки він був в кайданках. Вказав, що під час його затримання, йому підкинули мобільний телефон. Також, він хотів заявити свідків, які б підтвердили його невинуватість, однак захисник ОСОБА_10 , пообіцявши йому заявити про допит цих свідків, так цього і не зробив. Зазначає, що потерпіла казала, що він був в стані сп`яніння, під час вчинення злочину, однак експертизою в нього не було виявлено алкоголю.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу.
Прокурор просив залишити оскаржуваний вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вислухавши сторони кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_5 щодо необґрунтованості та несправедливості ухваленого відносно нього вироку, колегія суддів, вважає безпідставними і необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими у суді першої інстанції в їх сукупності доказами.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зазначені у ст. 91 КПК обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
Досліджені судом першої інстанції та покладені в основу вироку докази беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України.
Так, з наданих показів неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 у суді першої інстанції чітко слідує, що саме обвинувачений ОСОБА_5 , який на момент вчинення відносно неї злочинів представлявся їй ОСОБА_11 , з яким вона познайомилася на зупинці громадського транспорту на ж/ м Фрунзенський, здійснював щодо неї насильство, наніс удар по обличчю, хапав за волосся, вдарив в живіт, представляв ніж до її горла, погрожуючи ним та наказував не кричати, зняв з неї кільця та відібрав мобільний телефон. Після чого, продовжуючи погрожувати неодноразово, почергово двічі здійснив відносно неї насильство неприродним способом-оральне та двічі природним способом. Після останнього зґвалтування наказав їй роздягнутися і одяг забрав з собою, викинувши його біля мосту.
Апеляційний суд зважає на викладену позицію, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі М.С. проти Болгарії від 04 грудня 2003 року, де судовою палатою взято до уваги ствердження, що зґвалтування є примусовим актом: це означає, що такий акт виконується із застосуванням сили чи з погрозою застосувати силу проти потерпілої особи або третьої особи; при цьому такі погрози, які можуть бути виражені прямо чи опосередковано, мають викликати у потерпілої особи обґрунтований страх, що вона чи третя особа зазнає насильства, несвободи, фізичного чи психологічного тиску.
За показами законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 , неповнолітня потерпіла приїхала додому близько 02-00 годин ночі, в супроводі працівників поліції, які їй повідомили, що дівчину зґвалтували, вона мала синці на обличчі, одяг на ній був розірваний.
Свідок ОСОБА_13 , у суді першої інстанції підтвердив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_5 близько 21-30 годин в день скоєння ним злочинів на ж/м Фрунзенський, та від своєї дівчини дізнався, що ОСОБА_5 познайомився з дівчиною і вони разом пішли у напрямку магазину Варус.
Покази неповнолітньої потерпілої і свідків узгоджуються між собою і дослідженими у суді першої інстанції та покладені в основу вироку доказами наявними в кримінальному провадженні та не мають суттєвих суперечностей.
Здійснення відносно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 насильства підтверджується висновком експерта №22С/е від 27.08.2018 року, згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі) та в термін на який вказує обстежена та слідчий у клопотанні.
За цим же висновком, цілісність дівочої перетинки у гр. ОСОБА_9 порушена, про що свідчить наявність «старих» розривів, що не дає можливості відповісти на питання щодо скоєння статевого акту без" порушення дівочої перетики.
За дослідженим у суді першої інстанції висновком експерта №714/Н від 09.08.2018 року, на поверхні пасма волосся, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , встановлена наявність сперми з домішками слини, але без домішок крові та за одержаними результатами серологічного дослідження сліду сперми з домішками слини на волоссі, в разі походження сперми та слини від однієї особи в сліді на пасмі волосся, походження їх від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається.
В ході огляду місця події, згідно протоколу від 16.07.2018 року, було виявлено та вилучено: 1 фрагмент газети зі слідами речовини біологічного походження, гіпсовий знімок сліду низу взуття, полімерна ємність об`ємом 0,5 л. з написом на етикетці «Fuzetea», 2 сліди пальців рук з поверхні ємності з написом на етикетці «Fuzetea».
На поверхні вказаного вилученого фрагменту газетного паперу, відповідно до висновку експерта №715/Н від 09.08.2018 року, встановлена наявність сперми з домішками слини, але без домішок крові. Одержані результати серологічного дослідження, в разі походження сперми та слини від однієї особи в сліді на фрагменті газетного паперу, походження їх від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається, та походження слини в сліді на фрагменті газетного паперу від потерпілої ОСОБА_9 , не виключається.
За висновком судово-дактилоскопічної експертизи №26/4.6/881 від 03.08.2018 року, вилучені на місці події два сліди пальців рук, залишені безіменним та вказівним пальцями лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 .
Щодо двох гіпсових зліпків, вилучених в ході огляду місця події , то за висновком судової трасологічної експертизи №24/4.1/769 від 10.08.2018 року, зафіксовано два сліди низу взуття, які залишені підошовною частиною кросівка на ліву ногу, вилученого у ОСОБА_5 .
За висновком експерта №716/Н від 09.08.2018 року, на речах ( труси, футболці, штанів) належних ОСОБА_9 , при серологічному дослідженні слідів об`єктів, в разі походження сперми, слини та поту від однієї особи, походження їх від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається, в разі походження слини та поту від двох і більше осіб, походження слини та поту в слідах від потерпілої ОСОБА_9 , не виключається,
Речі, якими за показами неповнолітньої потерпілої заволодів обвинувачений з застосуванням до неї погроз ножем, згідно протоколу огляду від 16.07.2018 року, були вилучені у ОСОБА_5 , а саме: 1 жіночий перстень з металу білого кольору; 1 зарядний пристрій марки «ZTE» із полімерного матеріалу білого кольору; мобільний телефон марки «ZTE» в корпусі золотого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із абонентським номером НОМЕР_3 ; канцелярський ніж із полімерною рукояткою червоного кольору; пара сережок із прозорим камінням виготовлених із металу жовтого кольору.
Наявність даних або доказів, які б свідчили про неправдивість показів неповнолітньої потерпілої чи свідків не встановлено, оскільки їх покази узгоджуються між собою та в повній мірі з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами в їх сукупності.
Є безпідставними і необґрунтованими ствердження обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляції щодо його непричетності з посиланням, що експертиза ДНК не проводилася, а впізнання його потерпілою та свідками є сумнівними.
За дослідженим у суді першої інстанції протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2018 року та диском з відеозаписом до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка з пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_5 , як ту особу, яка із застосуванням насильства, погрожуючи ножем заволоділа мобільним телефоном марки «ZTE», та вчинив зґвалтування природним та не природним способом. Впізнала ОСОБА_5 за загальними рисами обличчя, рукам, за очима.
Доводи сторони захисту про порушення кримінального процесуального закону при проведенні впізнання також ретельно перевірялися судом першої інстанції, і таких порушень судом не встановлено.
Вказаний протокол відповідає вимогам статті 228 КПК України, порушень не виявлено, сумнівів щодо належності і допустимості даного доказу не виникає. Окрім того, колегія суддів також зважає на те, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 безпосередньо допитана у суді першої інстанції, де чітко і послідовно вказувала саме на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу яка вчинила відносно неї інкриміновані обвинуваченому злочини.
Щодо посилання в апеляції обвинуваченого на те, що потерпіла дає неправдиві свідчення, вказувала на те, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а за наркологічної експертизою у нього алкоголю не виявлено, колегія суддів не бере до уваги, оскільки обвинуваченому вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння не інкримінується, а суб`єктивне сприйняття стану обвинуваченого неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 не свідчить про неправдивість її показів щодо обставин злочинів.
Доводи обвинуваченого в апеляції щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому злочинів з посилання на те, що захисник обіцяв та не заявив про свідків, які б підтвердили його непричетність, є надуманими, оскільки обвинувачений як в апеляції так і в судовому засіданні апеляційного суду не вказує, ні прізвищ, ні конкретизує, що це за особи, і також матеріалами справи не підтверджується зазначені ним обставини.
Таким чином, враховуючи все вищенаведене, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій; за ч.3 ст.152 КК України, як зґвалтування неповнолітньої, тобто, статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.153 КК України; за ч.2 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинені щодо неповнолітньої, із застосуванням фізичного насильства, погрози, вчинене повторно, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України, є такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і ґрунтуються на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості.
Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції при оцінці доказів дотримався критерію доведення «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини», де декларовано, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів під час перевірки вироку не виявлено.
З огляду на вище наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку і направлення кримінального провадження на новий розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченого з тих мотивів, які наведені ним в апеляційній скарзі, оскільки судом ухвалено вирок, який є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, вирок без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001383, щодо ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4