В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 1-кп/308/357/20 (справа № 308/3109/20) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000948 від 18.03.2020 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302 КК України та ч. 3 ст. 303 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

17.03.2020 о 12 годині 19 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, які виражаються в безладних статевих контактах та проституції, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надання оплатних сексуальних послуг для розпусних дій, нащо остання погодилась.
В подальшому, 17.03.2020 року біля 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля готелю «Міраж», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 16 звів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 для надання оплатних сексуальних послуг, де з метою наживи отримав за звідництво грошові кошти в сумі 1000 гривень, 500 гривень з яких передав останній після надання нею сексуальних послуг, у зв`язку з чим на ОСОБА_6 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
Також, продовжуючи свій злочинний намір, 17.03.2020 о 17 годині 47 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, які виражаються в безладних статевих контактах та проституції, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на втягнення особи в заняття проституцією, запропонував неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надання оплатних сексуальних послуг для розпусних дій, які в подальшому можуть не одноразово продовжитись, на що остання погодилась.
Далі, 17.03.2020 року біля 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля готелю «Міраж», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 16, достовірно знаючи та усвідомлюючи що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є неповнолітньою, втягнув її в заняття проституцією, в дії якої входило надання оплатних сексуальних послуг ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за що ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 1000 гривень, з яких 500 гривень зобов`язався передати останній після надання послуг, у зв`язку з чим на ОСОБА_8 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
Такими діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 302 КК України - звідництво для розпусти, вчинені з метою наживи, а також ч. 3 ст. 303 КК України - втягнення особи в заняття проституцією, вчинені щодо неповнолітнього.

Угода про визнання винуватості від 24.03.2020 року була укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000948, з одного боку, та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку, у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 , у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, а також зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за частиною 2 статті 302 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за частиною 3 статті 303 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
При цьому сторони дійшли висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погодилися на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладання на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
ОСОБА_4 згоден на призначення цього покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».
Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за частиною 2 статті 302 КК України, частиною 3 статті 303 КК України, за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , у м. Ужгород, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра не перебуває.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.
Захисник обвинуваченого також наполягав на затвердженні угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 24.03.2020 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
На підставі ст. 75 КК України суд також дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2020 року у справі № 308/2764/20.

Керуючись ст. ст. 174, 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 24.03.2020 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000948, та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 , у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 302 КК України, частиною 3 статті 303 КК України та призначити йому покарання:
-за частиною 2 статті 302 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
-за частиною 3 статті 303 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
- грошові кошти з наступними купюрами номіналом 200 грн. в кількості 5 шт., (УЙ3029102, ХЄ 5310352, УФ 0012040, ТИ 9854981, СЕ 1255263), які було вилучено в ході проведення огляду кімнати № 1 готелю «Міраж» по вул. Мукачівська, 16, м. Ужгород, Закарпатської області, упаковано спец. пакету INZ103 8595, - конфіскувати.

Скасувати арешт, накладений на майно за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2020 року у справі № 308/2764/20, а саме:

- на вилучені в ході проведення огляду кімнати № 1 готелю «Міраж» по вул. Мукачівська, 16, м. Ужгород, Закарпатської області, майно, а саме: грошові кошти з наступними купюрами номіналом 200 грн. в кількості 5 шт., (УЙ3029102, ХЄ 5310352, УФ 0012040, ТИ 9854981, СЕ 1255263), які було вилучено та упаковано спец. пакету INZ103 8595.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1