Справа № 308/9064/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 07.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Із поданого клопотання, погодженого із прокурором вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками ГУНП в Закарпатській області отримано інформацію, що на території Закарпатської області діє група осіб, які тривалий час займаються організацією та збутом тяжких наркотиків та психотропних речовин.

В ході проведення санкціонованого обшуку від 28.02.2020 за адресою АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

?грошові кошти в сумі 2300 гривень (2 банкноти по 500 гривень, 2 банкноти по 200 гривень, 5 банкнот по 100 гривень, 8 банкнот по 50 гривень),

?дві картки банків з номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

?два мобільні телефони, а саме марки «Мейзу» біло-сірого кольору та марки «General Mobile» чорного кольору,

?три блокноти;

?поліетиленові пакетики з застібкою фіолетового кольору.

Конкретним фактом та доказом, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_4 вказаним майном є факт виявлення та вилучення вказаного майна за місцем її проживання, що підтверджується протоколом обшуку від 28.02.2020 року.

29.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

03.03.2020 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду клопотання про накладення арешту від 29.02.2020 було повернуто для усунення недоліків та встановлено строк сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

16.03.2020 вказана ухвала надійшла до канцелярії слідчого управління ГУНП в Закарпатській області та в подальшому було усунені вказані недоліки.

Клопотання мотивоване тим, що виявленні під час обшуку речі є матеріальними об`єктами, які були відповідно знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.170 КПК України, що викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження

Слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав та просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 на розгляд клопотання не з`явилися. А тому суд проводить розгляд даного клопотання за її відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається із наявних матеріалів клопотання, в провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 07.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугувало те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками ГУНП в Закарпатській області отримано інформацію, що на території Закарпатської області діє група осіб, які тривалий час займаються організацією та збутом тяжких наркотиків та психотропних речовин.

В ході проведення санкціонованого обшуку від 28.02.2020 за адресою АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

?грошові кошти в сумі 2300 гривень (2 банкноти по 500 гривень, 2 банкноти по 200 гривень, 5 банкнот по 100 гривень, 8 банкнот по 50 гривень),

?дві картки банків з номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

?два мобільні телефони, а саме марки «Мейзу» біло-сірого кольору та марки «General Mobile» чорного кольору,

?три блокноти;

?поліетиленові пакетики з застібкою фіолетового кольору.

Конкретним фактом та доказом, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_4 вказаним майном є факт виявлення та вилучення вказаного майна за місцем її проживання, що підтверджується протоколом обшуку від 28.02.2020 року.

29.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З наявної в матеріалах клопотання Постанови про визнання речовими доказами від 28.02.2020 року вбачається, що вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000171.
03.03.2020 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду клопотання про накладення арешту від 29.02.2020 було повернуто для усунення недоліків та встановлено строк сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

16.03.2020 вказана ухвала надійшла до канцелярії слідчого управління ГУНП в Закарпатській області та в подальшому було усунені вказані недоліки.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що постановою слідчого від 28.02.2020 вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 28.02.2020 в ході проведення обшуку, за адресою АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти в сумі 2300 гривень (2 банкноти по 500 гривень, 2 банкноти по 200 гривень, 5 банкнот по 100 гривень, 8 банкнот по 50 гривень), дві картки банків з номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; два мобільні телефони, а саме марки «Мейзу» біло-сірого кольору та марки «General Mobile» чорного кольору, три блокноти; поліетиленові пакетики з застібкою фіолетового кольору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1