Провадження № 1-кп/643/676/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0001903 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, раніше засудженого 28.01.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, та на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 10.12.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців, та в силу ст.71,70 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.01.2013 року, 31.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців, та 13.04.2016 Первомайським міським судом Харківської області за ч 5 ст.72 КК України вирок переглянуто, зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.10.2013 по 05.05.2014 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, 26.10.2016 Фрунзенським районним судом м. Харкова переглянуто вирок та визначено строк покарання обчислюваний з 31.03.2014 зарахувати строком знаходження під вартою з 16.10.2013 по 31.03.2014, 08.11.2016 умовно-достроково звільненого з Первомайської виправної колонії Харківської області №117 на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 31.10.2016 з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 26 днів, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0001903 за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Стосовно обвинуваченого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2019 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27). Строк дії запобіжного заходу, обраного стосовно ОСОБА_5 спливає 09.04.2020.

Прокурором 26.03.2020 заявлено письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, надавши суду письмові заперечення, в яких вказував на не надання стороною обвинувачення доказів існування ризиків, наведених у ст. 177 КПК України, не надання прокурором доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 .

Також захисник в своїх запереченнях вказував, що ухвала суду, якою стосовно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтована, в ній не наведено жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також захисник вказував, що на момент обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 такі ризики взагалі не існували, посилання на їх існування було лише припущенням.

Крім того, захисник в письмових запереченнях вказував, що прокурор в своєму клопотанні зазначив ті ж самі ризики, про які йшлося при обранні запобіжного заходу та при вирішенні питання про його продовження, що суперечить усталеній практиці ЄСПЛ, який вказував, що зі спливом часу вагомість ризиків зменшується. За таких обставин захисник вважав, що ці ризики (які існували на час обрання запобіжного заходу та його продовження)на теперішній є недостатніми для продовження найсуворішої міри запобіжного заходу.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, наявність у нього стійких соціальних зв`язків, стану його здоров`я, захисник - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у замовленні клопотання прокурора та обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

На виконання положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, наведена норма закону містить посилання саме на обов`язок суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, саме до спливу визначеного строку тримання під вартою.
Суд, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, його вік, наявність попередніх судимостей, відсутність стійких соціальних зв`язків, факт переховування від органів досудового розслідування, суду, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні інкримінованих злочинів - до 8 років позбавлення волі, вважає доведеним те, що на теперішній час реально існують ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, а також вчинення ним іншого злочину.
При цьому судом враховується те, що стороною захисту на теперішній час не надано до суду переконливих доказів того, що наведені в ухвалі слідчого судді від 29.08.2019 ризики суттєво зменшились або перестали існувати. У відповідь на посилання захисника на необґрунтованість вказаної ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду кримінального провадження та, зокрема, розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, суд не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою обрано запобіжні заходи, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо наявності або відсутності на теперішній час ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, зменшення чи збільшення обсягу вказаних ризиків, тощо.
Суд також звертає увагу на ті обставини, що захисником в письмових запереченнях проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжних заходів, спочатку стверджується про фактичну відсутність будь-яких ризиків, визначених ст. 177 КПК України як під час обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 так і на теперішній час; в тих же письмових запереченнях адвокат стверджує, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу - втратили свою вагомість.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що письмові заперечення захисника - адвоката ОСОБА_4 проти клопотання прокурора, за своїм змістом фактично є клопотанням сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
До клопотання мають бути додані:
1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;
2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;
3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Таким чином, вищенаведеними вимогами КПК України захисник знехтував, крім іншого не надавши прокурору копію вказаного клопотання завчасно - не менш ніж за три години до початку його розгляду.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Також судом приймаються до уваги і ті обставини, що за час розгляду даного кримінального провадження вже в четвертий раз вирішується питання про продовження строку запобіжного заходу, кожну з прийнятих судом ухвал захисник оскаржував в апеляційному порядку, та судом апеляційної інстанції було підтверджено законність рішення про продовження строку запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 . З матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодних нових фактів та обставин, які б дозволили суду дійти висновку про зменшення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.
Суд нагадує учасникам провадження, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Приведені прокурором та досліджені в судовому засіданні обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 не забезпечить запобіганню ризикам передбаченим п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 24.05.2020.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49,52, 53, 110,177, 178, 201, 331 КПК України, суд,-
постановив:
В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжних заходів з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів, тобто до 24.05.2020.
Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1