Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6445/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №296/6445/19 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 09 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:
зазначеним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 обчислено з моменту затримання 17 травня 2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 4615 грн. 73 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 16.05.2019 року приблизно о 21 годині, ОСОБА_9 разом із раніше знайомим йому ОСОБА_8 перебували у дворі будинку АДРЕСА_3 , де разом розпивали алкогольні напої.
В подальшому, цього ж дня, та у вказаний час, між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 , в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, піднявся до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає та взявши там до рук предмет ззовні схожий на ніж, вийшов із під`їзду №5 будинку АДРЕСА_3 та направився до ОСОБА_8 . Утримуючи в руці предмет зовні схожий на ніж, підійшов до ОСОБА_8 та наніс ним один удар в область живота останнього ліворуч, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в лівій підреберній ділянці (на 3-4 см нижче 10-го ребра по передньо - пахвинній лінії), ранений канал якої проникав в черевну порожнину з ушкодженням сальникової сумки та наскрізним ушкодженням шлунку (передньої та задньої стінок), що призвело до розвитку гемоперитонеуму (наявність крові в черевній порожнині), крововтрати 2 стадії та геморагічного шоку 1 стадії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент його спричинення.
Таким чином, ОСОБА_9 , умисно заподіяв ОСОБА_8 тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке за ступенем тяжкості віднесено до тяжких.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені вироком фактичні обставини справи та вину свого підзахисного, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, а саме призначити покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України. При цьому, зазначає, що судом першої інстанції враховано, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання посередньо характеризуються, адміністрація СТОВ «Ліщинське» та ФОП ОСОБА_10 зобов`язуються працевлаштовати ОСОБА_9 в разі умовного терміну покарання. Звертає увагу, що до матеріалів кримінального провадження були долучені докази, які свідчать про те, що обвинувачений за місцем свого попереднього працевлаштування характеризується позитивно, за місцем проживання на нього також не надходило жодних скарг. Крім того, в оскаржуваному вироку зазначено, що ОСОБА_9 непрацевлаштований, що враховано судом, як обставину, що негативно характеризує обвинуваченого, однак, судом належно не взято до уваги, що обвинувачений звільнився з попереднього місця роботи 15.05.2019, так як йому було запропоновано інше місце роботи з 20.05.2019 з більш привабливими умовами праці. Потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що йому повністю відшкодовано заподіяну шкоду, він не має жодних претензій до обвинуваченого і просить не застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з позбавленням волі, однак судом при ухваленні вироку, не враховано як обставину, що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування заподіяного збитку. Наголошує, що призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, суд жодним чином не аргументував у вироку неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, також у вироку відсутні аргументи щодо необхідності призначення покарання у виді позбавлення волі. Також, вважає, що судом належно не враховано висновок, зроблений представником уповноваженого органу з питань пробації у досудовій доповіді щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 звільнення від відбування покарання з випробуванням, без призначення йому покарання, пов`язаного з позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_8 в апеляційній скарзі також просить змінити вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому, призначивши ОСОБА_9 покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України. При цьому, зазначає, що призначивши ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі суд належно не врахував обставини, при яких було вчинено дане кримінальне правопорушення та його думку щодо покарання. Так, під час дачі показів в Корольовському районному суді він неодноразово наголошував, що причиною того, що відбулося в певній мірі є його неправомірна поведінка, так як саме він спровокував дану ситуацію. Також, судом належно не взято до уваги те, що вони з ОСОБА_9 перебувають у дружніх відносинах, він не має до нього жодних претензій, йому відшкодовано заподіяну шкоду, родина ОСОБА_9 повністю оплатила йому лікування.
В запереченнях на апеляційні скарги захисника та потерпілого прокурор ОСОБА_11 просить залишити їх без задоволення, в вирок суду першої інстанції без зміни. При цьому, звертає увагу, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчинення злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд правильно призначив покарання обвинуваченому в межах санкції статті, за якою він визнаний винним, а саме у виді позбавлення волі. Судом першої інстанції об`єктивно, а також в достатній мірі досліджено та враховано всі ті обставини, що впливають на вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_9 за скоєний злочин.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та потерпілого, які просили задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, про доведеність вини та кваліфікацію дій останнього, погоджуються автори апеляційних скарг і ніким з можливих учасників процесу не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом.
Санкція ч.1 ст.121 КК України, за якою ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , зазначених вимог кримінального закону дотримався.
Рішення суду першої інстанції про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі (яке є фактично мінімально можливим з урахуванням інкримінованої санкції частини статті), ухвалено з належним врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин справи.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції належно врахував наслідки вчиненого та ступінь тяжкості правопорушення, яке є тяжким, у відповідності до норм ст.12 КК України.
Викладені в апеляційних скаргах захисника та потерпілого доводи на пом`якшення покарання, а так само й докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема, його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, склад сім`ї, те, що останній раніше не судимий в силу дії ст.89 КК України, за місцем проживання характеризуються посередньо, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, адміністрація СТОВ «Ліщинське» та ФОП ОСОБА_10 зобов`язуються працевлаштувати ОСОБА_12 в разі умовного терміну покарання, у відповідності до висновку зробленого представником уповноваженого органу з питань пробації у досудовій доповіді, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, з належним урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, за встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, та що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.
Належно враховано судом першої інстанції й висновок судово-психіатричного експерта, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкогольних напоїв, стан компенсації. Перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
Крім того, як вважає апеляційний суд, належно врахована судом першої інстанції і думка потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягав на суворості покарання. Ця позиція потерпілого, підтримана ним і в ході апеляційної перевірки кримінального провадження.
Вказані обставини належно наведені та враховані в мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченому.
При цьому, апеляційний суд погоджується з відповідним урахуванням судом першої інстанції фактичних обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, взяв за місцем свого помешкання предмет ззовні схожий на ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс ним один удар в область живота останнього, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент його спричинення.
Обставини за яких було вчинено кримінальне правопорушення ОСОБА_9 на думку суду апеляційної інстанції, переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 становить підвищену суспільну небезпеку.
Судовий розгляд справи в суді першої інстанції проведено з дотриманням положень ст.349 КПК України.
Апеляційний суд бере до уваги, що хоча обвинувачений ОСОБА_9 в суді першої інстанції повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення (що враховано пом`якшуючою покарання обставиною), однак в ході апеляційного провадження, надав пояснення, які вказують на його намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин. Так, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_9 зазначив, що коли тримав у руці ніж, то потерпілий сам оступився, нахилившись у сторону ножа, внаслідок чого з необережності отримав ножове порання.
Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні доводи потерпілого про його неправомірну поведінку, яка стала причиною вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення. Апеляційний суд звертає увагу, що такі апеляційні твердження протирічать показанням, які потерпілий ОСОБА_8 дав у суді першої інстанції, коли повністю підтвердив вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті, та поясненням потерпілого наданих у суді апеляційної інстанції, коли потерпілий зазначив, що оскільки був у стані сп`яніння, то не пам`ятає обставини спричинення йому тілесного ушкодження.
Зазначена суперечлива позиція потерпілого ОСОБА_8 на стадії апеляційного провадження викликає обґрунтовані сумніви в її щирості й достовірності, та є свідченням будь-яким чином применшити винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, маючи на меті пом`якшити йому покарання.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме заяви потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.п.49), останньому на стадії досудового розслідування відшкодовано всі завдані злочином збитки, жодних претензій матеріального та морального характеру у потерпілого до обвинуваченого не має.
Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано не встановив у мотивувальній частині вироку обставину, що у відповідності до норм ст.66 КК України, пом`якшує призначене покарання добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, у зв`язку з чим, вирок суду в цій частині підлягає відповідній зміні.
Разом з цим, з урахуванням сукупності наявних у справі доказів, встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення, його суспільної небезпечності, наявністю обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, особи обвинуваченого, апеляційні доводи захисника та потерпілого про пом`якшення призначеного покарання та звільнення ОСОБА_9 від його відбування з випробуванням, на думку апеляційного суду істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та не можуть вважатися достатніми підставами для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті або перейти до іншого більш м`якого виду покарання, та застосування до нього положень ст.ст.69, 75, 76 КК України.
Захисником обвинуваченого та потерпілим не наведено в апеляційних скаргах інших переконливих обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому та могли б свідчити про беззаперечну явну суворість або несправедливість призначеного покарання за ч.1 ст.121 КК України.
На думку апеляційного суду, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді 5-и років позбавлення волі, з урахуванням санкції ч.1 ст.121 КК України, за видом та мірою є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, що відповідає справедливості і меті покарання.
Саме такий захід примусу внесе відповідні корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни з мотивів викладених в апеляційних скаргах відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 09 грудня 2019 року відносно ОСОБА_9 змінити.
Визнати обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :