336/535/20 1-кс/336/86/2020
УХВАЛА
Іменем України

27 січня 2020 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна при проведенні досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 26.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 ,за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що 26.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 внесено відомості по ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що що 26 січня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №163 по вулиці Чарівна в місті Запоріжжя, помітили потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Розробивши план скоєння грабежу та розподіливши між собою ролі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спільно переслідували потерпілого ОСОБА_6 до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому вчинили протиправні дії за наступних обставин:

26 січня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись на асфальтній ділянці місцевості, яка розташована біля буднику 163 по вулиці Чарівна в місті Запоріжжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, реалізуючи розроблений раніше спільний план вчинення грабежу, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 та застосовували насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого для подолання його здатності до опору, а саме ОСОБА_5 схопив потерпілого ОСОБА_6 за шию руками та повалив на землю і намагався утримати на землі. Переслідувавши свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який в той час лежав на землі, та наніс два прямих удари руками в область голови, а саме один удар в область перенісся та другий удар в область тім`ячка. Після чого, не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 обійшов потерпілого і самостійно відкривши ліву кишеню куртки, в яку був вдягнений потерпілий, дістав з неї мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», у пластиковому чохлі сіро-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . Продовжуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом з відкрито викраденим майном покинули місце злочину та направилися у невідомому напрямку, чим своїми протиправними діями спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5 250 гривень.

В ході допиту в якості потерпілого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресом: АДРЕСА_3 , пояснив, що 14.09.2017 р. він придбав мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, пластиковий чохол сіро- чорного кольору, та сім карту мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 , які з того часу були ним введені у експлуатацію. Окрім того він пояснив, що 26.01.2020 р. двоє невідомих вчинили відносно нього кримінальне правопорушення, із застосуванням насилля, а саме відкрито викрали його вище вказане майно.

В ході досудового слідства було встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.01.2020 р. ОСОБА_4 було затримано за ч. 4 ст. 208 КПК за вчинення останнім кримінального правопорушення (злочину) за ч. 2 ст. 186 КК України.
26.01.2020 в ході ст. 208 КПК за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8 го Березня, 31 у громадянина ОСОБА_4 було вилучено:
1. мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору;

2. пластиковий чохол сіро- чорного кольору,

3. одна сім карта мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Вказані речі знаходяться у СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області,про що зафіксовано слідчим у протоколі огляду місця події.
Посилаючись на те, що вилучені під час огляду місця події речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні,оскільки можуть бути предметами скоєного кримінального правопорушення,мають значення речових доказів, необхідні для проведення судових експертиз,слідчий ставить питання про арешт вказаного вище майна з підстав,передбачених ст.170-172 КПК України.
Вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його невідповідність вимогам КПК України в частині форми та змісту.
Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
До клопотання не надано будь-яких документів на підтвердження того, що слідчий, який звертається з таким клопотанням, та прокурор, що його затвердив, мають повноваження здійснювати досудове розслідування та виконувати повноваження прокурора відповідно у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, клопотання не містить відомостей про власника вказаного майна, відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна в кожному випадку щодо кожного предмету.
Відповідно до ст. 172 ч. 3 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим його належить повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000271 від 26.01.2020 року за ст. 186 ч. 2 КК України про арешт майна, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Встановити строк для усунення недоліків клопотання в 72 години.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

27.01.20