Справа № 495/7597/17
Номер провадження 1-кп/495/21/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про зміну запобіжного заходу
23 грудня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський судовий розгляд по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0002790 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 1 статті 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 307 КК України.
У судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 заявив клопотання з проханням продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, зазначений обвинувальний акт не розглянутий, не допитаний обвинувачений, свідки, не проведено всіх необхідних дій пов`язаних зі з`ясуванням обставин та їх перевіркою, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією цієї статті і бажаючи уникнути відповідальності може переховуватись від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чим може допустити настання ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просила суд відмовити у задоволенні клопотанні прокурора, з огляду на його необґрунтованість та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з підстав, викладених нею у відповідному клопотанні, вказуючи, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 не є обґрунтованим та доведеним. Додатково адвокат ОСОБА_7 звернула увагу суду на те, що її підзахисний тримається під вартою більше двох років, й досі судом не були досліджені докази, які маються в матеріалах кримінального провадження, не допитані свідки, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 неодноразово передавався від одного судді до іншого, під час розгляду кримінального провадження лише продовжувався строк запобіжного заходу, інших питань та клопотань не вирішувалось.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив суд відмовити у клопотанні про зміну запобіжного заходу з огляду на його необґрунтованість.
Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
До клопотання про зміну запобіжного заходу захисником ОСОБА_7 додано договір найму житлового приміщення, з якого вбачається, що предметом договору найму є житлово-будівельний комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія якого додана до клопотання, вбачається, що нерухоме майно, яке є предметом договору найму, складається з будівель та споруд у складі: будівлі діагностики, та пункту технічного обслуговування, згідно акту обстеження цього приміщення представниками Мологівської сільської ради, воно є цілком придатним до проживання, адже до його складу входить три житлових кімнати по 12 кв.м кожна, кухня 40 кв.м, санвузол, є пічне опалення, власна водомережа і електропостачання.
З огляду на вищезазначене, дане приміщення може бути прийнято колегією суддів як належне місце проживання для виконання умов цілодобового домашнього арешту.
Згідно зі ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, на підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи її вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, згідно з договором найму, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, свідки, враховуючи, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 195, 331, 369-372, 392-395 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю за адресою : АДРЕСА_2 , строком на два місяці, який діє до 20.02.2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню;
- здати суду на зберігання документи, які надають право на в`їзд та виїзд за межі України.
Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3 .

Повний текст даної ухвали буде проголошено 24 грудня 2019 року о 15 годині 30 хвилин.