Справа № 944/1220/20
Провадження №1-кп/944/726/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 24.01.2020 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шкло Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм "ЗооАгро" смт. Івано-Франкове, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Шкло Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 21 січня 2020 року близько 15 год 30 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись неподалік лісового масиву поблизу польової дороги, яка знаходиться в межах населеного пункту смт. Шкло Яворівського району Львівській області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), попередньо узгодивши між собою свої дії, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та наніс останньому два удари долонею правої руки в ділянку обличчя, після чого, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого у розмірі 1548 гривень, які в подальшому передав ОСОБА_6 , та разом залишили місце вчинення кримінального правопорушення розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 беззастережно визнають свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Майнову шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_4 , відшкодовано в повному обсязі. Сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання. Сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди. Потерпілий ОСОБА_4 подав письмову заяву про те, що не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості, претензій до обвинувачених не має.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити, пояснив, що жодних претензій до обвинувачених не має.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисника, обвинувачених, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Потерпілий надав згоду на укладення угоди.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченими. При цьому, судом з`ясовано в обвинувачених та встановлено, що вони зможуть реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Окрім цього, обвинуваченим роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їм зрозумілі, ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є їхня відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченим зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачені не заперечили проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

При визначені правильності погодженого обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженого покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинено злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який раніше не судимий, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд враховує також заяву потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечує проти укладення угоди між прокурором та підозрюваними про визнання винуватості, претензій до обвинувачених не має. А тому, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання, із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що відповідає вимогам КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

При визначені правильності погодженого обвинуваченому ОСОБА_7 узгодженого покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинено злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який раніше не судимий, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд враховує також заяву потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечує проти укладення угоди між прокурором та підозрюваними про визнання винуватості, претензій до обвинувачених не має. А тому, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання, із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що відповідає вимогам КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.02.2020 року, укладену між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 24.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі та встановити іспитовий строк два роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі та встановити іспитовий строк два роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні грошові кошти в розмірі 200 гривень, а саме купюру номіналом 100 гривень серії УД5076459 та купюру номіналом 100 гривень серії УК8590667, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити за ним.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1