Номер провадження: 11-сс/813/871/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 18.05.2020 р., якою в рамках кримінального провадження №0006428 відносно:
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої завідувачем денним відділенням економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , та відносно підозрюваної ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.06.2020 року в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, а саме загибелі 16 осіб, спричинення шкоди здоров`ю тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості 30 особам, майнової шкоди, в особливо великому розмірі, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.
Також слідчий суддя прийняв до уваги те, що підозрюваній при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілих та свідків, зокрема, тих, з якими остання працює, слідчий суддя прийшов до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом залякування як особисто так і через інших осіб, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Разом з тим, беручи до уваги характеризуючи дані підозрюваної, відповідно до яких остання раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем роботи, тобто має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя прийшов до переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою з підстав того, що застосований запобіжний захід є занадто суворим, посилаючись на наступне:
- слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваної, а саме те, що ОСОБА_8 є завідуючою Денним відділенням економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» та викладачем фізики. З кваліфікаційною характеристикою професії (посади) педагогічних та науково-педагогічних працівників» навчальних закладів, п.11, затверджений Наказом №665 від 1.06.2013 року на завідуючу Денним відділенням навчального закладу 1-2 рівня акредитації покладені обов`язки, які, при навчальному процесі суперечать ухвалі суду та при в продовженні учбового процесу не можуть бути виконані ОСОБА_8 як завідуючою Денним відділення економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» та викладачем фізики, яка щоденно в режимі ЗУММУ викладає свій предмет студентам, формулює звіти та інше, в рамках навчального процесу навчального закладу;
- слідчим суддею не враховано те, що при обмеженнях та обов`язках, які покладені на ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді, може призвести до зупинки навчального процесу закладу ДВНЗ «Одеський коледж економіки , права та готельно-ресторанного бізнесу»
- також в судовому засіданні захист просив не застосовувати цілодобовий домашній арешт, так як у ОСОБА_8 є сім`я , неповнолітня дитина (10 років), проте слідчим суддею на це не звернуто уваги.
Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_9 просить змінити ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної, захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурорів, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону врахував не в повному обсязі при постановленні ухвали.
Так, згідно з положеннями ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що в період часу з 01.08.2001 по 04.12.2019 року включно, ОСОБА_8 обіймала посаду завідувача денним відділенням ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу». Так, 04.12.2019 року, приблизно з 08 год. 45 хв., на початку робочого дня, завідувач відділенням економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», ОСОБА_8 , знаходилась на своєму робочому місці у приміщенні кабінету №9, розташованого на 3 поверсі навчального корпусу №1 будівлі №25 по вул. Троїцькій в м. Одесі, розуміючи, що знаходиться у будівлі, де передбачене одночасне перебування 50 і більше осіб.
При цьому, ОСОБА_8 , будучи особою, на яку покладено обов`язки з дотримання правил пожежної безпеки та підтримання протипожежного режиму на своєму робочому місці у приміщенні даного кабінету №9, всупереч своїм передбаченим законом обов`язкам із забезпечення безпеки учасників навчального процесу, умисно, в порушення вимог ст. 19 Конвенції «Про безпеку й гігієну праці та виробниче середовище» від 22.06.1981 №155, п. 1.18 Правил пожежної безпеки в Україні, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, а саме те, що знаходиться будівлі, в якій окрім неї знаходяться інші люди, у тому числі учасники навчального процесу, працівники, викладачі, учні коледжу, життю та здоров`ю яких вона створює небезпеку, та свідомо допускаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, використовувала тепловентилятор електричний обігрівач, який являє собою побутовий електронагрівальний прилад, нагрівальним елементом якого є електрична спіраль, що розташовувався між віконними отворами зі зміщенням праворуч біля полиці з квітами, а також тимчасову електромережу, яка являє собою електричний подовжувач з відгалужувальною та з`єднувальною коробкою, до якої були ввімкнені електроприлади: оргтехніка та електронагрівальні прилади.
Так, 04.12.2019, приблизно о 09 годині 50 хвилині, завідувач відділенням економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій, свідомо допускаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення (ненастання), будучи особою, на яку покладено обов`язки з дотримання правил пожежної безпеки у кабінеті №9 навчального корпусу №1 коледжу, розташованому по вул. Троїцькій, 25 в м. Одесі, в порушення п. 1.18 розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні та п. 14 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, вийшла з даного кабінету, зачинила за собою двері та залишила при цьому без нагляду ввімкнені нею в електромережу електроприлади, у тому числі електричний обігрівач (тепловентилятор), внаслідок аварійного режиму роботи якого, в результаті дії теплових проявів електричної енергії (великих перехідних опорів, струмових перенавантажень, короткого замикання) на горючий матеріал, приблизно о 09:50 годині, в даному кабінеті №9 між віконними отворами зі зміщенням праворуч, в межах розташування полиці з квітами, виникла пожежа, яка не була своєчасно погашена відповідними засобами гасіння через їх відсутність в місці її виникнення, відбулось подальше швидке неконтрольоване розповсюдження вогню через недемонтоване горюче облицювання на шляхах евакуації, відсутність системи протипожежної безпеки, присутні у приміщені будівлі особи не були своєчасно сповіщені про виникнення пожежі засобами автоматичної системи оповіщення про пожежу через їх відсутність, та яка в свою чергу призвела до настання суспільно небезпечних наслідків, а саме: загибелі 16 осіб; спричинення шкоди здоров`ю - тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості 30 особам; майнової шкоди завданої фізичним та юридичним особам внаслідок пожежі в особливо великому розмірі.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України на даній стадії досудового розслідування, підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме:
- актом про пожежу від 04.12.2019 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.12.2019 року,
- протоколом огляду речей (документів) від 05.12.2019 року,
- протоколом додаткового огляду місця події від 17.12.2019 року,
- висновком комплексної судової пожежно-технічної, електротехнічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів від 27.03.2020 року,
- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 ,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.12.2019 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.12.2019 року,
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 06.12.2019 року,
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 18.12.2019 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.03.2020 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 28.04.2020 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 27.01.2020 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 09.12.2019 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 09.12.2019 року,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 05.12.2019 року;
12.05.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, за ознаками: порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей та спричинено загибель людей, майнову шкоду в особливо великому розмірі.
Водночас, на переконання апеляційного суду, в судовому засіданні як суду першої інстанції, так суду апеляційної інстанції сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому їй злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді в мотивувальній частині ухвали про те, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений ризик можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, а саме загибелі 16 осіб, спричинення шкоди здоров`ю тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості 30 особам, майнової шкоди, в особливо великому розмірі.
Разом з тим, можливість ОСОБА_8 незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом залякування як особисто так і через інших осіб, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності є мінімальною, оскільки досудове розслідування ще триває, стороні захисту матеріали ще не відкривались, у провадженні окрім потерпілих, відомості про яких містяться в повідомленні про підозру, є велика кількість свідків, які не відомі стороні захисту, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на них є мінімальним.
Апеляційний суд вважає слушними доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваної, а саме те, що ОСОБА_8 є завідуючою Денним відділенням економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» та викладачем фізики. З кваліфікаційною характеристикою професії (посади) педагогічних та науково-педагогічних працівників» навчальних закладів, п.11, затверджений Наказом №665 від 1.06.2013 року на завідуючу Денним відділенням навчального закладу 1-2 рівня акредитації покладені обов`язки які, при навчальному процесі суперечать ухвалі слідчого суді та при в продовженні учбового процесу не можуть бути виконані ОСОБА_8 як завідуючою вказаного відділення та викладачем фізики, яка щоденно в режимі ЗУММУ викладає свій предмет студентам, формулює звіти та інше, в рамках навчального процесу навчального закладу.
При цьому, як пояснили прокурори в судовому засіданні апеляційного суду, клопотання про відсторонення ОСОБА_8 від посади, стороною обвинувачення не подавалось.
Інші зазначені в клопотанні слідчого ризики, зокрема, знищення, схову, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, на переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування доведені не були та є лише припущеннями.
Разом із тим, як вбачається із матеріалів провадження, підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, одружена, має вищу освіту, працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину.
ЄСПЛ в багатьох своїх рішеннях, зокрема, в рішеннях «Ноймайстер проти Австрії» та «Мамедова проти Росії», використовує стандарт, за яким ризик втечі чи спроб ухилення від кримінальної відповідальності зменшується зі збігом часу.
Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_8 має можливість спілкуватись з іншими особами, які на теперішній час не допитані у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей та документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливати на свідків, потерпілих, які на теперішній час не допитані в ході досудового розслідування, оскільки доказів незаконного впливу підозрюваного на учасників провадження або наявність в нього можливості знищення або спотворення, стороною обвинувачення не надано.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Проте, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді також заборонено підозрюваній ОСОБА_8 спілкуватися у будь-якій формі із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також із діючими та колишніми працівниками ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», студентами ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» та їх батьками, а також з представниками, захисниками вказаних осіб.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що покладення такого обов`язку на підозрювану з урахуванням відсутності чіткого визначення кола осіб, із якими підозрюваній ОСОБА_8 заборонено спілкуватися у будь-якій формі, є неможливим, оскільки ОСОБА_8 в режимі ЗУММУ щоденно викладає фізику студентам ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» та не може достеменно знати про осіб, які відвідують в цей час її заняття в режимі он-лайн.
Окрім того, ОСОБА_8 є завідуючою Денним відділення економіки та підприємництва ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» та не відсторонена від займаної посади, у зв`язку з чим покладення на неї обов`язку заборони спілкуватися із працівниками коледжу у будь-якій формі зробить неможливим виконання нею своїх посадових обов`язків.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не є обґрунтованим, оскільки більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, здатний запобігти зазначеному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 під час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Отже, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника, оскільки при застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчим суддею були залишені поза увагою обставини, які свідчили про можливість застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього строком до 08.06.2020 р. певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 181, 194, 197, 219, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.06.2020 року із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. по 06 год. наступної доби строком до 08.06.2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні №0006428 паспорт для виїзду за кордон (за наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- заборонити підозрюваній ОСОБА_8 спілкуватися у будь-який спосіб із підозрюваними у кримінальному провадженні№0006428.
Строк дії ухвали встановити до 08.06.2020 року.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4