У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003831 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2019 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19 грудня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 18 грудня 2019 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Заярська 2 побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка при собі мала жіночу сумку білого кольору та в подальшому поставила поруч з собою на підлогу. В цей час, у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої. Реалізуючи свій злочинний намір, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву, відкрито заволодів жіночою сумкою потерпілої ОСОБА_7 та почав тікати з місця вчинення злочину. В подальшому потерпіла ОСОБА_7 та свідки даної події почали наздоганяти ОСОБА_4 , з метою його затримання та повернення майна потерпілої. Помітивши, що його наздоганяють, ОСОБА_4 викинув на землю викрадену жіночу сумку та втік в невідомому напрямку.
Своїми умисними діями, які виразились закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, останній намагався спричинити майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму близько 200 грн.
Органами досудового розслідування, даний злочин кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали він його волі.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі письмовими доказами: заявою про злочин ОСОБА_7 , в якій повідомила про обставини вчинення відкритого заволодіння її майном; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила про обставини вчинення відкритого заволодіння її майном; протоколом пред`явлення особи за фотознімками, під час якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_4 ; протоколом отримання речей; протоколом огляду предметів

Протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили про відомі їм обставини вчинення злочину; протоколом затримання особи ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинення злочину; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожною учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.9 ч.1 КПК України під час кримінального провадження суд, прокурор, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу ...

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням (п. 61, «Bykov v. Russia», заява № 4378/02, рішення від 10 березня 2009 року).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (п. 47, «Корнійчук проти України», заява № 10042/11, рішення від 30 січня 2018 року),

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, зважаючи на те, що ризики того, що ОСОБА_4 опинившись на волі буде вчиняти спроби втечі та переховування від суду, тиску на потерпілу прокурором не доведено, суд вважає, що запобігти їм можливо без застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов'язаннята покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. п.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення відповідно до ч.4 ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, вік та стан здоров`я обвинуваченого, характеристику особи підозрюваного, який раніше судимий за скоєння умисного корисливого злочину, наявність тісних соціальних зв`язків підозрюваного. Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про нівелювання ризиків, передбачених ст.177 КПК України та дозволяє суду зробити висновок про те, що більш м`яких запобіжний захід може запобігти зазначеним ризикам, та відносно ОСОБА_4 не доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти будь-яким ризикам можливо шляхом застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196-199, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України - залишити без задоволення.
Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - особисте зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
прибувати на виклики до суду за першою вимогою;
не відлучатися з м.Біла Церква Київської області без дозволу прокурора та суду;
утримуватись від спілкування із потерпілою, свідками по справі у всіх випадках, коли це не пов`язанано з розглядом кримінального провадження.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 24 грудня 2019 року, о 8 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1