У Х В А Л А Справа № 932/2727/20

Провадження № 1-кс/932/1427/20

23 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000148, -

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000148 від 18 січня 2019 року.

Підставами для задоволення скарги вказав наступне. Так, у провадженні слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000148, що відкрито 18 січня 2019 року. Раніше кримінальне провадження вже закривалось слідчим, однак його постанова була скасована слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська і ухвала про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження була отримана відділком поліції 10 січня 2020 року. Тривалий час орган досудового розслідування та прокуратура не вживали дій із відновлення досудового слідства, внаслідок чого він вимушений був почергово звертатись до них з проханням виконати ухвалу слідчого судді. Коли 11 лютого 2020 року він звернувся до прокурора із клопотанням, то отримав на нього відповідь від 14 лютого 2020 року у якій значилось, що кримінальне провадження знову закрито слідчим 13 лютого 2020 року. 28 лютого 2020 року він отримав від слідчого копію постанови про закриття кримінального провадження. Припускає, що внаслідок того, що досудове слідство було відновлено лише 21 січня 2020 року, а рішення про закриття справи прийнято слідчим 13 лютого 2020 року, у дійсності слідчим ОСОБА_4 ніяких слідчих дій не проводилось.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що кримінальне провадження неодноразово закривалось слідчим, однак ці постанови, як передчасні і не обґрунтовані, скасовані слідчим суддею.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності слідчого та прокурора, та винесено ухвалу.

Дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000148, що відкрито 18 січня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України. Досудове слідство здійснювалось за заявою ОСОБА_3 , за фактом самоправства.

13 лютого 2020 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. В мотивування постанови слідчий послався на те, що заявником не надано правовстановлюючих документів на майно, тому довести факт посягання не вбачається можливим, у зв`язку із чим відсутня об`єктивна сторона складу злочину. Крім цього, зазначив, що даних, які вказують на наявність події злочину, ним не здобуто, що на думку слідчого, спростовує склад злочину в діянні невстановленої ним особи.

Мотивуючи це рішення, слідчий не зазначив які саме слідчі (розшукові) дії ним проводились та які докази ним здобуті, чому ним не отримано відповідну довідку про право власності заявника на майно із офіційних реєстрів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, які встановлені в ході досудового слідства і підтверджуються матеріалами справи. Зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, і випливає із системного тлумачення положень ст. 284 КПК України в їх нерозривному зв`язку із нормами, які містяться у ст.ст. 2, 3, 7, 9, 91-94, 110 КПК України.

Частиною 1 ст. 40 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Статтею 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Постанова слідчого вимогам ст. 110 КПК України не відповідає, оскільки ним не викладено суть звернення заявника, а лише кваліфікацію діяння, при цьому, не володіючи інформацією про суть звернення ОСОБА_3 , неможливо надати правової оцінки діям слідчого із кваліфікації діяння; не зазначено які слідчі дії проведено, які докази здобуто; не вказано які з отриманих слідчим доказів доводять подію злочину; висновок слідчого про недоведеність події злочину є самостійною підставою для закриття справи згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 356 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а відтак, строк досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню складає дванадцять місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки про підозру у вчинені злочину жодній особі не повідомлено.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Слідчим не взято до уваги те, що на момент постановлення ним рішення про закриття кримінального провадження, строк досудового розслідування вже сплив, що є самостійною підставою для закриття справи.

Скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставою для відновлення досудового розслідування.

Однак, в даному випадку скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не може призвести до відновлення досудового розслідування, оскільки строк досудового слідства вже сплив, і слідчий, закриваючи кримінальне провадження, не застосував ту норму процесуального закону, яка підлягала застосуванню.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню. Згідно із вимогами ч.3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, законодавцем включено до загального строку досудового розслідування той строк, що сплив після прийняття постанови про закриття кримінального провадження, і до його відновлення.

Дійсно, прийнята слідчим постанова має очевидні ознаки протиправності, втім, її скасування до поновлення прав заявника, через те, що проведення подальших слідчих дій, по спливу строку досудового розслідування, не є можливим, не призведе оскільки строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Внаслідок того, що строк досудового розслідування закінчився, що виключає можливість проведення по справі будь-яких процесуальних дій, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 303, 305, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 13 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000148 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1