Провадження № 1-кп/742/91/20
Єдиний унікальний № 742/4294/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0001606 від 20.11.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єгорівка Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.1 ст.121 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпілий - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
20.11.2019 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: пров. Фабричний 31 в м. Прилуки, в дворі загального користування, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс удар ножем в живіт потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки з внутрішньочеревною кровотечею.
Вказаними вище діями, які виразились умисному тяжкому тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що в вечірній час 20.11.2019 року, він, знаходячись в дворі загального користування, поблизу будинку №31 пров. Фабричний в м. Прилуки, перебуваючи в алкогольному сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс удар ножем в живіт потерпілому ОСОБА_7 . Обвинувачений погодився з обсягом та характером, визначених в ході досудового слідства, нанесених ним потерпілому тілесних ушкоджень, щиро розкаювався, заявлений останнім цивільний позов визнав в повному обсязі, просив суворо не карати, мотивуючи незадовільним станом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав показання, що 20.11.2019 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , зустрів обвинуваченого, який на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин наніс йому один удар ножем в черевну порожнину. Після нанесення удару потерпілий впав на землю, а обвинувачений його залишив на місці конфлікту. Потерпілий наполягав на задоволенні вимог цивільного позову, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений надав в судовому засіданні послідовні, логічно-узгоджені показання, які повністю підтверджують фактичні обставини скоєного ним злочинів, що викладені в обвинувальному акті, а інші учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, з огляду на відсутність будь-яких сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 завдав умисне тяжке тілесне ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння, а відтак його дії кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які згідно ст.12 КК України, є тяжким, загально-соціальні дані обвинуваченого: вік та стан здоров`я, сімейний стан, відсутність даних про суспільно-корисну зайнятість, раніше не судимого, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, формально позитивну характеристику за місцем проживання, перебування на «Д» обліку в лікаря-нарколога, відсутність відомостей про перебування на обліку в лікаря-психіатра, позицію прокурора та потерпілого щодо виду та міри покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної межі санкції статті, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Суд, вирішуючи питання щодо форми відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі враховує цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання життя та здоров`я особи, які є найвищою соціальною цінністю в державі, конкретні обставини вчинення злочину, зокрема поведінку обвинуваченого після конфлікту, вважає, що підстав для застосування до нього процедури звільнення від відбування покарання з випробуванням є недоцільним, навіть незважаючи на його нейтральну характеристику за місцем проживання та наявність пом`якшуючих обставин.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином, з огляду на його визнання цивільним відповідачем, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.
В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_3 має хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, тому з урахуванням положень ст.96 КК України, відсутні підстави для направлення її на примусове лікування від алкоголізму.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.11.2019 року, зарахувавши термін перебування під вартою по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.
Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 20.11.2019 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 20.11.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 5166 грн 45 к. в рахунок відшкодування матеріальних шкоди та 13 819 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази: пакети зі зразками крові ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , змиви з рук та нігтьові пластини ОСОБА_3 , пакет з ножами в кількості 5 шт. знищити; куртку чоловічу, два светри, футболку, що передані під зобов`язальну розписку - залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1