Провадження № 1-кс/761/9789/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003586, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
28.05.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 23 травня 2020 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Житомирської області, видане 17.01.2013 р. ВРЕР ДАІ м. Костополь ВДАІ УМВС України в Рівненській області №ВАН335074 строком дії до 16.01.2063 р. а також дві пластикові картки Novus №1508088 та №1444610.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003586, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, що 21.04.2020 близько 10 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа, шляхом вільного доступу до приміщення будинку, усвідомлюючи що її дії носять таємний характер, викрала гаманець з грошовими коштами у сумі 7500 грн. документами та картками.

23.05.2020 в ході огляду квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Житомирської області, видане 17.01.2013 р. ВРЕР ДАІ м. Костополь ВДАІ УМВС України в Рівненській області №ВАН335074 строком дії до 16.01.2063 р. а також дві пластикові картки Novus №1508088 та №1444610, які поміщено до канцелярського файлу та опечатано.

23.05.2020 вищевказане посвідчення водія та пластикові картки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003586 від 23.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

У судове засіданняслідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, до якої долучив докази повідомлення про дату, час та місце розгляду справи володільця тимчасово вилученого майна, копію повідомлення про підозру, копію ухвали про надання дозволу на проведення огляду та копію зберігальної розписки.

Володілець тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, до суду не з`явився, що однак не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме може бути майном, що було предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 23 травня 2020 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Житомирської області, видане 17.01.2013 р. ВРЕР ДАІ м. Костополь ВДАІ УМВС України в Рівненській області №ВАН335074 строком дії до 16.01.2063 р. а також дві пластикові картки Novus №1508088 та №1444610.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003586, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 23 травня 2020 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Житомирської області, видане 17.01.2013 р. ВРЕР ДАІ м. Костополь ВДАІ УМВС України в Рівненській області №ВАН335074 строком дії до 16.01.2063 р. а також дві пластикові картки Novus №1508088 та №1444610 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1