Справа № 645/8141/19
Провадження №1-кс/645/682/20
У Х В А Л А
Іменем України

21 травня 2020 року м.Харків
Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002600 від 26.10.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вказуючи, що 25.10.2019 року невстановлена особа, шляхом взлому сейфу в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила крадіжку грошових коштів та документів ОСОБА_5 в особливо великих розмірах.

За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області 26.10.2019 року розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002600 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Слідчим у кримінальному провадженні винесена постанова про перекваліфікацію у вищезазначеному кримінальному провадженні з ч.5 ст.185 на ч.3 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 в період часу з 00.00 годин 24.10.2019 р. по 10.00 годин 25.10.2019 р. знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає разом зі своїм батьком - ОСОБА_5 , донькою - ОСОБА_7 , та сином - ОСОБА_8 . В одній з кімнат вищезазначеної квартири, в якій мешкає ОСОБА_5 , знаходиться сейф, в якому останній зберігав значну суму грошових коштів, про що було достовірно відомо ОСОБА_6 .
В період часу з 00.00 годин 24.10.2019 р. по 10.00 годин 25.10.2019 року у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, а саме належних її батькові ОСОБА_5 грошових коштів, які він зберігав у вказаному сейфі, що розташований в одній з кімнат квартири за вищевказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в сейфі, розташованому в одній з кімнат квартири за вищевказаною адресою, її батько ОСОБА_5 зберігає значну суму грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_5 немає вдома та за її злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою не встановленого під час проведення досудового розслідування предмету, шляхом зламу замків, якими було обладнано сейф, незаконно проникла до сховища, звідки таємно викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що становить 150684,67 гривень, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 25.10.2019 р.
Після цього ОСОБА_6 розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдала значну шкоду потерпілому ОСОБА_5 .
12.05.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,906 га (кадастровий номер :01:000:0887) на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

Крім того, згідно інформації з АТ «Ощадбанк», ОСОБА_6 25.10.2019 року відкрила вклад на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 (980) на 40000 гривень. Фактичний залишок грошових коштів на 26.02.2020 року на банківському рахунку ОСОБА_6 становить 41095,99 гривень.

З метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, недопущення продажу та зміни власника нерухомого майна, а також розпорядження грошовими коштами , які належать ОСОБА_6 , враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про арешт майна та грошових коштів, це може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна) та грошових коштів, що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий просить суд накласти арешт на на земельну ділянку площею 5,906 га (кадастровий номер :01:000:0887) на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, а також на грошові кошти в сумі 41095,99 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (980) АТ «Ощадбанк».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовільнити, пояснив, що 20.05.2020 р. потерпілим заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 44000 доларів США, 8000 Євро та 105000 грн. та моральної шкоди у розмірі 500000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 , як цивільний позивач та користувач земельної ділянки, проти клопотання про арешт майна не заперечував та пояснив, що 20 років тому він подарував доньці ОСОБА_6 вказану ділянку, але за її згодою, весь час користується цією ділянкою.
З метою забезпечення арешту майна, його власник ОСОБА_6 , згідно ч.2 ст.172 КПК України, про розгляд клопотання слідчого не повідомлявся.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Наданими слідчому судді документами та матеріалами, якими слідчий обґрунтовує доводи

клопотання, доведено наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про арешт нерухомого майна та грошових коштів, належних ОСОБА_6 , це може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна) та грошових коштів, що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України, в даному випадку арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки наявні достатні підстави існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; враховуючи правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися квартирою, що може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна), а в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Керуючись ст. ст.167, 170- 172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У х в а л и в :
Клопотання слідчого про арешт майна задовільнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 5,906 га (кадастровий номер :01:000:0887) на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на грошові кошти в сумі 41095 грн. 99 коп., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 (980) АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 .
Копію ухвали в частині накладення арешту на земельну ділянку направити для виконання до відділу державної реєстрації Сахновщинської РДА у Харківській області.
Копію ухвали суду в частині накладення арешту на грошові кошти направити до АТ «Ощадбанк».
Згідно ст.174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника, або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1