Провадження № 11-кп/4820/464/19
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001724 від 12 березня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2019 року

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше судимий:

-18 грудня 2006 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

-21 травня 2007 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-02 квітня 2009 року тим же судом за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, 24 травня 2011 року Шепетівським міскрайонним судом Хмельницької області невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у виді 1 року 11 місяців 8 днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітної плати, покарання відбуте (знятий з обліку 04 червня 2013 року);

-25 травня 2018 року тим же судом за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1275 грн.;

-28 листопада 2018 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року стосовно засудження ОСОБА_8 ухвалено виконувати самостійно.

Речовий доказ мопед марки «Viper» червоного кольору, 2008 р.в., VIN - код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , залишено потерпілому ОСОБА_9 за належністю.

Накладений на вказаний транспортний засіб арешт скасовано.

За вироком суду, ОСОБА_8 03 березня 2018 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи біля гаражного приміщення, що в дворі будинку АДРЕСА_2 , вирішив незаконно заволодіти належним ОСОБА_9 транспортним засобом мопедом. Тоді ж ОСОБА_8 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення дверей проник до вищевказаного гаражного приміщення, звідки всупереч волі власника, діючи повторно, таємно, незаконно заволодів належним ОСОБА_9 мопедом марки «Viper» червоного кольору, 2008 р.в., із VIN - кодом НОМЕР_3 та державним номерним знаком НОМЕР_2 , вартістю 6 000 грн, який шляхом прикладання фізичної сили вивів із гаражного приміщення та залишив місце події, а в подальшому розпорядився мопедом на власний розсуд, продавши його ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2019 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, в решті залишити без змін. Вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року відносно ОСОБА_8 виконувати самостійно.

Посилався на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Указував, що відповідно до ч.1 ст.65 КК України при призначенні покарання суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку прокурора, призначаючи покарання обвинуваченому, місцевий суд не зазначив у вироку, яким чином вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.65 КК України, місцевий суд не взяв до уваги встановлені ним відомості про особу ОСОБА_8 , зокрема те, що він ніде не працює, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив новий умисний тяжкий, корисливий злочин та згідно висновку органу пробації встановлено наявність дуже високих ризиків вчинення ОСОБА_8 повторного злочину та високі ризики небезпеки для суспільства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у сховище, і правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.289 КК України є обґрунтованим та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Відповідно до усталеної судової практики, при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження вчинення ними нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_8 місцевий суд дотримався зазначених вимог.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом обґрунтовано визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом ураховано рецидив злочинів.

ОСОБА_8 , маючи непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий злочин, що характеризує його як особу, схильну до протиправних проявів.
Згідно висновку органу пробації ОСОБА_8 характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами, перебуває на диспансерному обліку в ХОНД, порушує громадський спокій, не робить висновків зі свого минулого, відтак існує дуже високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства.

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.
У кожному випадку застосування ст.69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
На переконання колегії суддів, місцевий суд дотримався зазначених вимог.
Так, обґрунтовуючи необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, місцевий суд послався на обставини, які пом`якшують покарання, зокрема те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду.
Крім того, на утриманні ОСОБА_8 перебуває двоє неповнолітніх дітей та батько, який є особою з інвалідністю третьої групи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає висновок суду про можливість призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України обґрунтованим і справедливим.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незастосування судом конфіскації майна до обвинуваченого не заслуговують на увагу.
Таке додаткове покарання відповідно до санкції ч.2 ст. 289 КК України не є обов`язковим та про його застосування в ході судових дебатів прокурором питання не ставилося з огляду на відшкодування шкоди обвинуваченим та наявність на його утриманні неповнолітніх дітей та батька з інвалідністю.
На переконання колегії суддів, саме покарання у виді позбавлення волі у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, відповідатиме вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображатиме співмірність злочину і кари, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість покарання, а відтак і про скасування вироку в частині призначеного покарання і ухвалення нового вироку.

Правильно вирішено судом питання і про самостійне виконання цього вироку та вироку Красилівського районного суду від 28 листопада 2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування цього покарання з встановленням іспитового строку.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора щодо скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: