У Х В А Л А
Іменем України

03 квітня 2020 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 березня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 24 березня 2020 року подання голови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про направлення кримінального провадження №0000106 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.289, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України (далі - КК України) з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції - задоволено, вказане кримінальне провадження направлено для розгляду з Прилуцького районного суду Чернігівської області до Чернігівського районного суду Чернігівської області.
Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення, в якій виклала вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та розгляду її клопотання від 17 березня 2020 року та клопотання захисника ОСОБА_6 від 18 березня 2020 року щодо направлення кримінального провадження №0000106 з Прилуцького районного суду Чернігівської області до Святошинського районного суду м. Києва.
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення,дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Як убачається із долученої до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду, підставою задоволення подання місцевого суду та направлення кримінального провадження №0000106 з Прилуцького міськрайонного суду до Чернігівського районного суду Чернігівської області для розгляду було те, що у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області неможливо утворити склад суду для розгляду вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів. Така ухвала суду апеляційної інстації про направлення провадження №0000106 Чернігівському районному суду Чернігівської області для розгляду не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, тому оскаженню в касаційному порядку не підлягає.
Крім того, ч. 5 ст. 34 КПК України встановлено, що спори про підсудність між судами не допускаються.
Таким чином, потерпіла ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в суді касаційної інстанції, оскільки воно не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п.1 ч.2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 березня 2020 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3