Кримінальне провадження № 629/1781/20
Номер провадження 1-кп/629/328/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Лозівського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, пенсіонера по інвалідності з дитинства ІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

07.03.2020 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_4 перебувала у квартирі своєї знайомої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриваБанк», яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 та відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являється офіційним документом. Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з кишені пальто останньої таємно викрала банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриваБанк», після чого покинула місце скоєння злочину.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, з використанням викраденої банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриваБанк», 19.03.2020 року о 15:41 годині, та 16:43 годині, за допомогою банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Павлоградська, буд. 50, зняла з вказаної банківської картки грошові кошти в сумі 2400 гривень, таємно викравши їх у такий спосіб, які обернула на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, та за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, пояснивши, що вона дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 07.03.2020 року приблизно о 20:00 год., знаходячись у квартирі своєї знайомої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрала з кишені пальто ОСОБА_6 банківську картку останньої, після чого, 19.03.2020 року о 15:41 годині, та 16:43 годині, за допомогою банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Павлоградська, буд. 50, зняла з банківської картки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2400 гривень. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України була згодна, фактичні обставини вчинення злочину не оспорювала, щиро каялася, висловлювала жаль з приводу вчиненого. Вказала, що вчинення злочину обумовлено перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, кошти витратила на продукти харчування.
Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватою за ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Враховуючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченої, суд находить її вину повністю доказаною, а її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, та за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, які відносяться до невеликого та середнього ступеня тяжкості /ст. 12 КК України/.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, не працює, являється пенсіонером по інвалідності з дитинства ІІ групи, отримує пенсійні виплати, соціальні виплати як одинока матір, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, не заміжня, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально позитивно.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченої у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття у скоєному.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд зважає на таке.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів, особу обвинуваченої, встановлені судом обставини, що пом`якшують, обтяжують покарання, що обвинувачена є особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсійні виплати, має чотирьох неповнолітніх дітей, яка знаходяться на її утриманні, є одинокою матір`ю, та призначає обвинуваченій покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, після чого за ч. 1 ст. 70 КК України призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК ( 2341-14 ) передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК а щодо неповнолітньої особи - ще й на статтю 104 КК як на підстави для прийняття такого рішення". Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою. Перелік цих обов`язків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК), а неповнолітньому - від одного до двох років (ч. 3 ст. 104 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 N 12 т акою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

ОСОБА_4 вважається особою, яка вчинила злочин уперше.

Суд ураховує, що відносно вчинення кримінальних правопорушень, які розглядаються, ОСОБА_4 щиро кається у вчиненому, висловила жаль з приводу вчиненого, відверто визнала свою провину, засуджувала свою поведінку, вказала, що докладає значних зусиль для свого виправлення. За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно, є особою з інвалідністю 2 групи, має чотирьох неповнолітніх дітей, яка знаходяться на її утриманні, є одинокою матір`ю. Згідно висновку викладеного в досудовій доповіді, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

З огляду на зазначене, та ступень тяжкості вчинених злочинів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, висновки органу пробації, обставини вчинення злочину і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України немає.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченій суд не убачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта в справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді ДВОХ років позбавлення волі
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ волі строком на ДВА роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з іспитовим строком на ОДИН рік ШІСТЬ місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриваБанк, яка передана під збергіальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити їй же.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1