Справа №578/648/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/373/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року якою обвинуваченому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави та продовженого строк його дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження, внесене 04.12.2015 року до ЄРДР за № 0006545 в якому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України.

10.01.2020 року в ході судового розгляду справи прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.01.2020 року задоволено та відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу строком до 06.03.2020 року включно з правом внесення застави у розмірі 153 680 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та таким, що винесене з порушенням норм кримінального процесуального закону, обвинувачений ОСОБА_8 оскаржив його в апеляційному порядку. Просив винести відповідну ухвалу, якою змінити ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року в бік пом`якшення, а саме змінивши запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із звільненням його з-під варти прямо в залі суду.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений наголошував, що висновки суду першої інстанції про продовження існування встановлених ризиків, у зв`язку з якими відносно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжують існувати та ризики не зменшилися. Між тим, ряд ухвал суду про продовження обраного запобіжного заходу, як і клопотання прокурорів, містять один і той же зміст. Вважає, що прокурором не наведено обґрунтованих підстав для чергового продовження строку тримання його під вартою, як і того, що інший більш м`який вид запобіжного заходу не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки, а тому у задоволенні клопотання прокурора суд мав відмовити. Просив врахувати, що відомостей на підтвердження того, що він переховувався від органів досудового розслідування прокурором не надано. Також, звертав увагу, що клопотання прокурора та ухвала суду не узгоджуються між собою, оскільки мотиви суду не відповідають доводам прокурора, що свідчить про вихід суду за межі наданих йому повноважень. Суд залишив поза увагою те, що під вартою він знаходиться вже 4 роки, та те, що на даний час судом досліджені всі письмові докази і допитано як потерпілих так і свідків, що значно зменшує вказані прокурором ризики та може слугувати підставо для обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Також, обвинувачений ОСОБА_8 до початку апеляційного розгляду надав письмові доповнення до своєї апеляційної скарги в яких наголошував на невідповідності ухвали суду першої інстанції вимогам ст. 370 КПК України, на тривалому утриманні під вартою, на відсутності нових ризиків та на зменшенні існуючих. Просив врахувати практику ЄСПЛ та застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого заперечив, просив ухвалу суд першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Положеннями ч.3 ст.331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за № 0006545 від 04.12.2015 року в якому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України.

10.01.2020 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми обвинуваченому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу та ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 06.03.2020 року включно з правом внесення застави у розмірі 153 680 грн.

Підставою такого рішення виступило те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких корисливих злочинів, вчинених в організованій групі осіб за попередньою змовою, з використанням засобів для приховування зовнішності, які вчинялися переважно в таких умовах, що зменшують чисельність можливих свідків та осіб які б перешкодили їх вчиненню, а також з вживанням заходів по подоланню в потерпілих, чисельність яких, відповідно до обвинувального акту є значною, і свідків опору, з використовуванням залякування та із застосуванням насильства. З огляду на викладене, а також на те, що судовий розгляд не завершено, в тому числі і через поведінку обвинуваченого, який без поважних причин декілька разів відмовився від конвоювання його до суду, який ухилявся від участі у процесуальних діях суду, порушував порядок судового засідання, а також з огляду на те, що в даному провадженні допитані не всі потерпілі і свідки, суд першої інстанції встановив, що існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 може перешкодити кримінальному провадженню, може ухилятись від суду та може вчинити нові злочини не зменшилися і продовжують існувати, а тому належну процесуальну поведінку обвинуваченого здатен забезпечити виключно такий запобіжний захід, як тримання під вартою з правом внесення застави.

Приймаючи до уваги вищевикладене, попри доводи обвинуваченого, що заявлені відносно нього ризики зменшилися та існують підстави для зміни обраного відносно нього запобіжного заходу, то апеляційний суд вважає, що висновок суду про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованих злочинів, дають підстави вважати, що на даний час встановлені судом першої інстанції ризики продовжують існувати і вони виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, попри надані стороною захисту копії документів про склад сім`ї обвинуваченого ОСОБА_8 , про його місце реєстрації та про державну реєстрацію квартири де він зареєстрований, що свідчить про наявність в останнього місця для проживання, в сукупності з іншими матеріалами справи,

є сумнівним, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги обвинуваченого та подані до неї доповнення де йдеться про тривале утримання його під вартою, про ідентичність змісту ухвал суду першої інстанції та клопотань прокурора.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 дійсно в даному кримінальному провадженні тривалий час перебуває під вартою та те, що в ході судового розгляду суд першої інстанції неодноразово за клопотанням прокурора продовжував обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ним було встановлено наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які не зменшувалися і продовжували існувати у зв`язку з чим кожного разу, як прокурор так і суд не знаходили підстав для зміни обвинуваченому діючого запобіжного заходу на більш м`який. При цьому, мотиви продовження запобіжного заходу дійсно були схожі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на вимоги п.3 ч.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновки Європейського суду з прав людини викладених в рішенні (срава «Баришевський проти України» заява № 71660/11 від 26.02.2015 року).

З врахуванням вказаних обставин, а також з врахуванням дати закінчення продовженого за оскаржуваною ухвалою строку дії запобіжного заходу 06.03.2020 року колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суд першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу в виді тримання його під вартою з правом внесення застави, в кримінальному провадженні за № 0006545, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4