Провадження №1-в/193/1/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
27 березня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника Софіївської ВК № 45 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в сел. Софіївка з ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2019 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання по хворобі відповідно до ст. 84 КК України. В обґрунтування клопотання вказує, що він має тяжку травму хребта з діагнозом «Клінічний осколочний перелом 12 хребця з ураженням центральної нервової системи. Стан здоров`я його погіршується і пересуватись самостійно без сторонньої допомоги досить важко. Потрібна йому медична допомога та курс реабілітації під наглядом спеціалістів, що в умовах неволі не можливо. У зв`язку з чим просить суд звільнити його від подальшого відбування покарання через хворобу.

Засуджений ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав просить суд задовольнити його.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки відповідно до висновку ЛКК №30 від 17.02.2020 року засуджений ОСОБА_4 не підпадає під перелік захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Представник Софіївської ВК № 45 ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що захворювання, яке виявлено у засудженого не підпадає під перелік захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Суд, вислухавши думку засудженого, прокурора та представника Софіївської ВК №45, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 засуджений за вироком від 8 вересня 2015 року Подільського районного суду м. Києва за ст.115 ч. 1 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.10.2014 року по 01.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Софіївська виправна колонія №45", так як він є інвалідом 1- ї групи інвалідності.

Початок строку відбування покарання 16.10.2014 року, кінець 04.06.2024 року.

За висновком засідання лікарської консультативної комісії №10 від 17 лютого 2020 року, засудженому встановлено діагноз: «залишкові зміни закритої спинномозкової травми (2011), компресійного перелому хребця, збій спинного мозку у вигляді помірного нижнього пара парезу, порушення статики та ходи нижнього ступеню. Порушення функції тазових органів по типу затримання.

Згідно стану здоров`я засуджений ОСОБА_4 не підпадає під "перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров"я України від 15.08.2014 року, №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за №990/25767.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З аналізу ст.84 КК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

ОСОБА_4 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, йому призначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, згідно характеристики, на протязі відбування покарання мав 2 заохочення, та три стягнення, які погашені.

Таким чином, враховуючи той факт, що захворювання, на яке хворіє ОСОБА_4 , не підпадає під "перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року, №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за №990/25767, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про звільнення від покарання за хворобою.

На підставі викладеного і керуючисьст. 84 КК Українитаст. 537 п.6 ч.1 КПК України, Наказу №1348/5/572 від 15.08.2014 "Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", суд, -

УХВАЛИВ :

У клопотанні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошений 30 березня 2020 року о 14 годині 50 хв..

Суддя ОСОБА_1