Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 296/385/20
Провадження № 1-кс/935/265/20
У Х В А Л А
14 травня 2020 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 11.11.2019,

встановив:

До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 20.03.2020 у порядку положень ст. 34 КПК України надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, в якій він просить визнати бездіяльність військового прокурора щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України та зобов`язати військового прокурора прийняти процесуальне рішення щодо злочинів та внести відомості до ЄРДР, визнавши його потерпілим. Вказану скаргу обґрунтовано тим, що бездіяльність прокурора військової прокуратури ОСОБА_4 щодо невиконання вимог статей 55, 56, 214 КПК України, адже будь-які заяви про злочини повинні бути негайно внесено до ЄРДР, а факт їх обґрунтованості перевіряється виключно під час досудового розслідування, перевірити текст заяви неможливо, а «попередня» перевірка заяви про злочин не передбачена законодавством. Вказує, що відповідь він отримав 15.01.2020.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить розглядати скаргу за його відсутності, надіславши йому рішення.

Прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону у судове засідання не з`явився, до суду надіслано письмові пояснення, відповідно до яких вважає, що рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР щодо суддів та правоохоронців є законним, відповідає інтересам суспільства та держави, а тому просить скаргу залишити без задоволення. Також пояснив, що у 2019 році було розпочато кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 172 КК України, за зверненням ОСОБА_3 , у подальшому слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, після встановлення судами відсутності порушень під час звільнення ОСОБА_3 . Вказана особа вже вдесяте звернувся з вказаною скаргою, а наразі їх подано двадцять три. ОСОБА_3 просить внести відомості щодо чотирнадцяти осіб суддів Житомирського апеляційного суду, Корольовського районного суду міста Житомира, Житомирського районного суду Житомирської області, військового прокурора Житомирського гарнізону, начальника другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, прокурора Житомирської області, судді Верховного Суду, слідчого СУ ГУНП в Житомирській області, щодо вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366 КК України. Вказана скарга направлені з Національного антикорупційного бюро України, у відповіді було зазначено, що складу кримінального правопорушення немає, так як відсутні конкретні обставини та факти, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення. До ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а за результатами вивчення заяви не було встановлено достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддями та правоохоронцями ознак злочину, а вона містить тільки факти, що вищевказані особи приймали, на думку заявника, незаконні рішення, чим підірвали його віру в систему правосуддя.

Розгляд скарги здійснюється за відсутності особи, яка подала скаргу, та прокурора у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею було встановлено, що 11.11.2019 до Національного антикорупційного бюро України надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить прийняти процесуальне рішення, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366 КК України, відновити його права на законну доплату 10% та на працю, визнати його потерпілим. У своїй заяві ОСОБА_3 вказує, що з 01.03.2018 зупинено виплату 10% надбавки працівниками підприємства, а з 10.01.2019 його звільнено на підставі п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Вказані дії були предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства. Рішенням Житомирського районного суду від 24.04.2019 (справа №278/338/19, суддя ОСОБА_5 ) відмовлено у задоволенні позову. Під час розгляду вказаної справи, на думку особи, яка подала скаргу, суддею було вчинено злочини, передбачені ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 396, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України він не виконав вимог ЦПК, свідомо позбавив позивача права на захист, не зберіг об`єктивність тощо. Судді апеляційного суду умисно не постановили окрему ухвалу щодо вчинених суддею ОСОБА_5 злочинів на підставі наданих доказів, двічі суддею апеляційного суду не було взято два відводи, а постановою Житомирського апеляційного суду від 10.09.2019 не задоволено його позовні вимоги, що на думку особи, яка подала скаргу, є порушенням норм матеріального та процесуального права, тобто стали співучасниками дій судді ОСОБА_5 . Суддею Верховного Суду ОСОБА_6 відмовлено у доступі до правосуддя особі, яка подала скаргу, з підстав, не передбачених законом, не прийняв скаргу до провадження, не призначив та не провів судове засідання. Слідчий СУ ОСОБА_7 постановою від 10.07.2019 закрив провадження у справі №0000038, яку ОСОБА_3 отримав 04.10.2019. Вказана постанова, на думку ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 110, 370 КПК України. Клопотання прокурору Житомирської області від 22.08.2019 про відміну вказаної постанови слідчого ОСОБА_3 досі не отримав. Військовий прокурор ОСОБА_8 не виконав рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11.09.2019. Також під час досудового розслідування кримінального провадження №0000038 начальником другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Хмельницькому ОСОБА_9 вчинено кримінальне правопорушення. Внаслідок незаконних, на думку ОСОБА_3 , дій вищевказаних посадових осіб підірвано його віру у владу України, у судову владу України.

З Національного антикорупційного бюро України вказану скаргу передано до військової прокуратури Житомирського гарнізону 27.12.2019.

ОСОБА_3 27.12.2019 за вих. №33-7636-вих.19 направлено відповідь за результатами розгляду заяви, що вивченням заяви не встановлено достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366 КК України, а тому відомості, які викладені у заяві не підлягають внесенню до ЄРДР.

Вказану відповідь надіслано ОСОБА_3 11.01.2020, до слідчого судді останній звернувся 16.01.2020, а тому строки, визначені ч. 1 ст. 304 КПК України, не пропущено.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості ОСОБА_3 щодо можливого вчинення прокурором Житомирської області, прокурором прокуратури Житомирського гарнізону, начальником другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області кримінальних правопорушень ґрунтуються виключно на його оцінці їх діяльності. ОСОБА_3 вважає, що вищевказані особи досі приховують обставини незаконного позбавлення його 10% доплати та незаконного звільнення з роботи на підставі неналежних доказів з фальсифікацією фактичних обставин справи.

У викладених фактах відсутні конкретні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вищевказаними особами. Так ОСОБА_3 зазначає, що є проблеми у конкретних кримінальних провадженнях та цивільній справі, вказує на бездіяльність щодо розгляду його звернень, однак не визначає, які саме дії вчинялись вищевказаними особами і є злочинними. У тексті заяви не вказані жодні конкретні обставини, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.

Доводи ОСОБА_3 про вчинення суддями Житомирського районного суду Житомирської області, Корольовського районного суду міста Житомира, Житомирського апеляційного суду, Верховного Суду можливих кримінальних правопорушень, ґрунтуються на оцінці та незадоволенням заявником прийнятим судовим рішенням у справі за його позовом та скаргам. Заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. ОСОБА_3 розцінює як злочин судові рішення, прийняті за результатом розгляду його звернень, та інші дії, які має право вчиняти суддя під час розгляду конкретної справи, з урахуванням процесуальної поведінки сторін по справі.

При розгляді цієї скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

Згідно положень частин 1 та 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї. Отже існує процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності судді.

Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд. Такі дії слід розцінювати як спроби втручання у правосуддя, тиску на суд і суддів, намагання протиправно використовувати суди для відстоювання інтересів певних груп чи осіб не процесуальним шляхом, поза межами процедури оскарження судових рішень, що є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів. Така ситуація є загрозою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом, адже ухвалення позитивного рішення може бути тільки на користь однієї сторони судового процесу, а інша - завжди буде незадоволена результатом розгляду справи. Саме тому початок досудового розслідування щодо судді у разі незгоди з його рішенням є тиском на суд, і не є виправданим та ефективним для встановлення справедливості у конкретній справі.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях прокурора Житомирської області, прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону, начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіально управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області та суддів Житомирського районного суду Житомирської області, Корольовського районного суду міста Житомира, Житомирського апеляційного суду, Верховного Суду ознак вищезазначених злочинів.

За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1