У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2746/20

№ 1-кп/183/1230/20

26 травня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004212 від 20.06.2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 31 ч. 1, п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК України),

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

22.05.2020 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004212 від 20.06.2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0004212 від 20.06.2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20.06.2013 року приблизно о 18.30 годині невстановлена особа, знаходячись біля будинку № 11 по вул. Червоноармійській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, шляхом ривку відкрито заволоділа золотим ланцюжком вагою 7 г., який належить ОСОБА_4 .

З моменту реєстрації кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також із дня вчинення кримінального правопорушення минуло 6 років 5 місяців, однак за період проведення досудового розслідування даного кримінального провадження до цього часу органами досудового розслідування не встановлено особу (осіб), яка може бути причетною до скоєння зазначеного злочину.

Вказане кримінальне провадження розпочато та розслідується за фактом незаконного відкритого викрадення чужого майна.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, та в силу ч. 3 ст. 12 КК України вказаний злочин визначений як злочин середньої тяжкості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення злочину середньої тяжкості особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо із дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

У зв`язку з чим прокурор просив закрити кримінальне № 0004212 від 20.06.2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається вразі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з абзацом 2 пункту 31 ч. 1ст. 384 КПК України учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до статей 283, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Однак прокурором до поданого клопотання на підтвердження зазначених в ньому обставин було долучено лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004212 від 20.06.2013 року без надання будь-яких інших матеріалів кримінального провадження.

У зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити викладені в клопотанні факти та дійти до висновку, що органом досудового розслідування в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004212 від 20.06.2013 року був здійснений вичерпний перелік дій, спрямованих на розкриття злочину та встановлення особи, причетної до кримінального правопорушення, вчиненого відносно потерпілого.

Як вбачається зі змісту клопотання у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_4 було завдано шкоду шляхом відкритого викрадення її майна.

Проте, клопотання не містить відомостей про потерпілу особу, її контактних даних, адреси проживання, оскільки сповіщення потерпілого є обов`язковим при вирішенні питання про закриття кримінального провадження. Така необхідність обумовлюється тим, що рішення суду по суті клопотання вплине на права та інтереси потерпілого, в тому числі, на право апеляційного оскарження судового рішення.

В той же час, згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність згідно ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд вважає, що внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України, зокрема шляхом доповнення частини першої ст. 284 цього Кодексу пунктом 31, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Суд звертає увагу, що використання органами досудового розслідування норми КПК України, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004212 від 20.06.2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України, шляхом закриття судом кримінального провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, без проведення повного комплексу слідчих та процесуальних дій та подальшої оцінки цих дій судом, буде суперечити завданням та загальним засадам, встановленим КПК України, тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Оскільки ухвала суду про відмову у закритті кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не міститься в переліку судових рішень передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, а окремої норми, яка б передбачала можливість оскарження ухвали суду постановленої за результатами розгляду клопотання прокурора, передбаченого п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальний процесуальний закон, не містить, тому вказана ухвала оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 25, 284, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004212 від 20.06.2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1