Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/751/20
Номер провадження: 1-кс/511/224/20
12.05.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженню №0000992 від 10.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадження судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000992 від 10.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

12.05.2020 року суддею районного суду Одеської області ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КПК України подана заява про самовідвід від участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2020 року заява про самовідвід судді ОСОБА_3 надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .

Прокурор прокуратури Одеської області ОСОБА_5 надав заяву про розгляд заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід по вказаному кримінальному провадженню за його відсутністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 надали суду заяви про розгляду заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід за їх відсутності, на розсуд суду.

Розглянувши подані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Самовідвід мотивований тим, що є обставини, які можуть викликати сумнівів у неупередженості та об`єктивності суду при розгляді справи.

Так, суддя ОСОБА_3 повідомила, що обвинувачений по справі працював на посаді слідчого в Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області, розслідував кримінальні провадження та підписував по ним обвинувальні акти, які в подальшому надходили на розгляд до Роздільнянського районного суду Одеської області, в тому числі в провадження судді ОСОБА_3 .

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …".

Наявність безсторонності згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», п. 49).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України", від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Участь судді ОСОБА_3 у розгляді даного кримінального провадження обґрунтовано поставить під сумнів безсторонність суду з огляду на те, що правосуддя повинно не тільки чинитися, але і має бути видно, що воно чиниться з довірою, яку суд повинен вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальті) п.98).

В такому випадку суддя повинен керуватися ст. 2 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судів України 23 лютого 2013 року.

Слід звернути увагу на те, що в Рекомендаціях Комітета Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року (CM/Rec(2010)12)у пункті 11 щодо зовнішньої незалежності суддів зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Викладені в заяві про самовідвід обставини можуть в подальшому викликати сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 при прийнятті процесуальних рішень по справі, що є неприпустимим, та виключають участь судді ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, а отже є підстави для задоволення самовідводу.

Керуючись п.4 ч.1 ст.75, ст.81, ст.82 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000992 від 10.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №1кп/511/127/20, номер справи 511/751/20 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, передати на розгляд іншому судді у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1