Код суду 233 Справа № 233/6345/18
Вирок
Іменем України
21 травня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з не повною середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину (доньку) 2014 р. н., не працюючого, місце реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 23 квітня 2009 року за ст. ст. 186 ч. 3, 186 ч. 2, 189 ч. 2, 162 ч. 1, 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 5 років 6 місяців, звільнений 04 липня 2014 року, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
11 серпня 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , в цей час у ОСОБА_10 виник злочинний намір спрямований на розбійний напад на власницю вказаного будинку, так як був переконаний в тому, що за вказаною адресою мешкає самотньо жінка. Переслідуючи злочинний намір, 11 серпня 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , діючи навмисно, з корисливих спонукань, через незаперту вхідну хвіртку проник до подвір`я вказаного домоволодіння, звідки шляхом вільного доступу, реалізуючи злочинний намір, спрямований на розбійний напад, проник до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_11 . Перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_12 , яка була одна та відпочивала, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи навмисно, з корисливих спонукань, напав на ОСОБА_13 , під час чого ОСОБА_10 направив на неї заздалегідь приготовлений і принесений із собою ніж, з метою придушення у потерпілої волі до опору, супроводжуючи при цьому свої дії словесною погрозою застосування до неї насильства, небезпечного для її життя і здоров`я. Побачивши це, ОСОБА_12 , побоюючись за своє життя і здоров`я, реально сприймаючи цю загрозу, опір не чинила. Подолавши вищезазначеними діями волю потерпілої до опору, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням в житло, з будинку заволодів майном, а саме: мобільним телефоном Philips Xenium Е160 Blаck, Imeil: НОМЕР_2 , ImeiІ2: НОМЕР_3 , вартістю 977,71 грн., мобільним телефоном Nokia 1616-2, Imei: НОМЕР_4 , вартістю 29,90 грн., тонометром, який матеріальної цінності для потерпілої не має, а також гаманцем, який матеріальної цінності для потерпілої не має, у якому перебували грошові кошти у розмірі 192,00 грн., та три банківські картки Приватбанку, на яких грошей не було, після чого з місця скоєння злочину втік, заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду, на загальну суму 1199,61 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 11 серпня 2016 року ввечері, приблизно о 22 годині 00 хвилин, провів дружину на роботу та йшов додому, його приятель запропонував випити пива, але у нього не було грошей та він вирішив піти до його знайомої ОСОБА_8 , у якої раніше позичав кошти. Підійшовши до будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , він побачив, що світло у ньому не ввімкнене, переліз через паркан, зайшов до кімнати будинку шляхом вільного доступу, де у темряві підсвітив собі телефоном. ОСОБА_8 , яка спала у кріслі, він спочатку не побачив, на столі помітив телефон, коробку від нього, тонометр на підлозі та ще один поламаний телефон на підвіконні, які узяв. У цей час ОСОБА_8 прокинулась та в нього відбувся з нею діалог, вона спитала «хто там», на що він грубо відповів «замовкни», зрозумівши, що ОСОБА_8 впізнала його по голосу, наказав нікому не розповідати, що це був він і тоді все буде добре, а інакше буде біда, яка саме не казав. До будинку заходив два рази, повернувся за документами на телефон та додатково ще взяв гаманець, у якому було 192 грн. Після цього вони з товаришем, який чекав його неподалік від будинку ОСОБА_8 , вирішили продати майно потерпілої та на таксі поїхали у район заводу «Красний Октябрь», де продали знайомому чоловіку на ім`я ОСОБА_14 мобільний телефон приблизно за 200 грн. та тонометр за 100 грн., поламаний телефон він залишив собі. Грошовими коштами та вирученими від продажу майна грошима він розпорядився на власний розсуд. Зазначив, що банківські картки у потерпілої він не брав, яким чином ці картки опинилися наступного ранку у відділенні поліції йому невідомо. У стані алкогольного сп`яніння він не перебував.
У ході допиту обвинувачений ОСОБА_10 кілька разів змінював свої пояснення щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, вказуючи, що у ході розмови з ОСОБА_8 він жестикулював рукою, тримаючи у ній мобільний телефон у металевому корпусі, яким підсвічував. Цей телефон він підносив до обличчя потерпілої та вона могла подумати при відсутності освітлення, що то був ніж.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_10 визначився зі своєю позицією, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю, пояснюючи, що у вказаний час та місці тримав в руці ніж, яким погрожував потерпілій ОСОБА_8 , супроводжуючи свої дії словесними погрозами застосування до неї насильства, небезпечного для її життя і здоров`я. Також, з будинку ОСОБА_15 він викрав банківські картки.
Зазначив, що розкаявся у скоєному, просив суворо його не карати, вибачається перед потерпілою та зобов`язується відшкодувати всю завдану їй шкоду матеріального та морального характеру.
Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Потерпіла ОСОБА_8 пояснила у судовому засіданні, що обвинуваченого ОСОБА_10 вона знає з його дитинства, він виріс на її очах. 11 серпня 2016 року вона повернулася від свого сина, її не було вдома три місяці. Ввечері вона лягла відпочивати та, провітрюючи оселю, залишила двері до будинку відчиненими. Раптом почула, що у кімнаті хтось є, не встигла піднятися з крісла, як невідомий чоловік її повалив назад, в одну руку вже схопив телефон, в іншій тримав ніж, який приставив до її шиї, ліктем притиснув її горло, почав погрожувати, що буде її різати та вимагав гроші, світив телефоном їй в обличчя та очі. Вона дуже злякалася, погрозу сприйняла реально. По голосу впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 , пізніше на його нозі біля коліна побачила знайоме татуювання та впевнилась, що це саме він. ОСОБА_10 вона відповіла, що грошей в неї немає, так як пенсію повинні принести лише наступного дня. Обвинувачений почав перевіряти її речі, постіль, сумки, які вона ще не розпакувала, зайшов новий телефон «Philips», який їй купив син, потім вийшов з будинку та невдовзі повернувся, почав вимагати від неї документи на телефон. Він розірвав сумку з її документами, але паспорту на телефон не знайшов. Взявши її за голову, ОСОБА_10 наказав відкрити коробки, котрі вона привезла від сина. Він забрав тонометр та два мобільних телефони, один з яких був у непрацюючому стані, банківські картки та гаманець в якому знаходились грошові кошти у сумі 192 грн. ОСОБА_10 казав, щоб вона назвала пін-код до карток, але вона відповіла, що на них немає грошей. В останнє, покидаючи будинок, обвинувачений сказав, щоб вона не заявляла в поліцію, погрожуючи фізичною розправою, сказав, що її поріже, а фото та відео цього надішле її сину. Вранці вона розповіла про те, що сталося сусідові, який викликав поліцію.Впевнена, що коли обвинувачений вперше зайшов до її будинку, то в його руках був ніж, вона добре бачила його та відчувала лезо на своїй шиї. Після пережитого нападу вона втратила зір. Цивільний позов нею заявлено не було.
Свідок ОСОБА_16 , допитаний у судовому засіданні у режимі відеоконференції, пояснив у судовому засіданні, що влітку 2016 року, ввечері, точну дату не пам`ятає, зустрівся з ОСОБА_10 у районі 5-го ставка по пр. Ломоносова м. Костянтинівки. ОСОБА_10 сказав, що треба зайти до його знайомої, з якою хотів поговорити, свідка попросив зачекати неподалік на перехресті вулиць, що він і зробив. До якого саме будинку заходив ОСОБА_10 він не бачив. Поки обвинувачений повернувся на вулиці вже стемніло. При поверненні у руках ОСОБА_10 був мобільний телефон та ще якість речі, начебто коробка та тонометр, коли він йшов до знайомої цих речей у нього при собі не було. Ножа у ОСОБА_10 свідок не бачив. У подальшому вони вдвох на таксі поїхали у район залізничного вокзалу м. Костянтинівки, для чого саме не пам`ятає, з ким зустрічався ОСОБА_10 сказати не може. Там вони випили по пляшці пива та розійшлися. Про банківські картки нічого пояснити не може, він був у відділенні поліції, ніяких карток не віддавав.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 11 серпня 2016 року пізно ввечері, приблизно об 23 годині, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_16 та запропонував купити телефон, після чого приїхав до нього на таксі разом із ОСОБА_10 , з яким свідок особисто знайомий. ОСОБА_10 привіз новий мобільний телефон «Philips» темного кольору у коробці з документами, який він купив приблизно за 250 грн. Потім, обвинувачений запропонував купити у нього тонометр, також у коробці, марку не пам`ятає, який свідок купив приблизно за 200 грн. На запитання свідка ОСОБА_10 запевнив, що ці речі не крадені. Вранці свідок частково продав речі на міському ринку, а ввечері до нього з цього приводу приїхали працівники міліції.
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що у 2016 році, влітку, точної дати не пам`ятає, був присутній в якості понятого при огляді особи та складенні протоколу у будівлі Костянтинівського відділення поліції, також там був присутній ще один понятий ОСОБА_19 , якого знає по роботі. Може пояснити, що огляд проводився без застосування якихось недозволених заходів, особа, у якої вилучалися банківські картки, віддала все добровільно, прізвище особи не пам`ятає. Працівниками поліції був складений відповідний протокол, з яким він ознайомився та підписав, там все було зазначено вірно. Також, він приймав участь в огляді та вилученні мобільного телефону, свій підпис на відповідному протоколі підтверджує, порушень під час цієї дії не було, особу, у якої вилучався телефон, назвати не може, бо не пам`ятає через сплив часу.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що приймав участь в якості понятого при огляді та вилученні трьох банківських карток, мобільного телефону та сім-карти, який проводився співробітниками Костянтинівського відділення поліції у приміщенні міськвідділу. Особу, у якої вилучалися речі, точно не пам`ятає, це був не обвинувачений ОСОБА_10 . Може пояснити, що мобільний телефон чорного кольору був вилучений у робочому стані, упакований та опечатаний. Він ознайомився із складеними протоколами та все підписав, все було зазначено вірно.
Вказаними поясненнями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , які мають однозначний характер та узгоджуються між собою, спростовуються показання свідка ОСОБА_16 , надані ним у судовому засіданні щодо обставин вилучення у останнього банківських карток, належних ОСОБА_8 .
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення надійшла 12 серпня 2016 року (т.2, а.п.2).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 серпня 2016 року, оглянуто домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , та встановлено, що невідомий хлопець вчинив крадіжку мобільного телефону марки Samsung чорного кольору, мобільного телефону марки PHILIPS чорного кольору та тонометру, придбаного у 2016 році (т.2, а.п.6).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 серпня 2016 року із фототаблицею до нього, у службовому кабінеті №24, у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оглянуті та вилучені: карта Приватбанку - НОМЕР_5 , карта VISA - НОМЕР_6 , карта Приватбанку - НОМЕР_7 , та сім-карту МТС, які, згідно його пояснень, ОСОБА_16 передав ОСОБА_10 з метою зберігання (т.2, а.п.10-11).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 серпня 2016 року із фототаблицею до нього, в адміністративній будівлі, розташованої за адресою м. Костянтинівка, вул. Злагоди, 2, а саме, у службовому кабінеті № 27, у ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оглянуто та вилучено мобільний телефон марки PHILIPS Xenium E 160 imei НОМЕР_8 з батареєю PHILIPS AB 1600 CWMT в корпусі чорного кольору, в справному стані без пошкоджень, який, згідно його пояснень, ОСОБА_21 продав ОСОБА_17 за 250,00 грн. (т.2, а.п. 12-14).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20 липня 2017 року із фототаблицею до нього, потерпіла ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , на місці показала та розповіла про обставини вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення відносно неї, а саме: як ОСОБА_10 напав, тримаючи в руці ніж, як вимагав гроші, хватав її, погрожував та як вкрав приналежні їй речі і втік (т.2, а.п. 52-62).
В судовому засіданні судом досліджено додаток до протоколу проведення слідчого експерименту від 20 липня 2017 року - диск з відеозаписом, шляхом його відтворення, зміст якого відповідає протоколу проведення даної слідчої дії (т.2 а.п. 64).
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 14 серпня 2016 року, речовими доказами є: оптичний носій (DVD-R) з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 (т.2 а.п.40-41).
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 20 липня 2017 року, речовими доказами є: оптичний носій (DVD-R) з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 (т.2, а.п.63-64).
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 08 вересня 2017 року, речовими доказами є: оптичний носій (СD-R) із звукозаписом допиту потерпілої ОСОБА_8 , який проводився в судовому засіданні, в порядку ст. 225 КПК України на підставі ухвали слідчого судді від 07 вересня 2017 року (т.2, а.п.65-67).
Відповідно до висновку експерта № 5039/5040 від 26 листопада 2018 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, ринкова вартість б/в мобільного телефону PHILIPS Xenium E 160 Black, imei НОМЕР_8 , який у використанні з 2016 року, станом на 11 серпня 2016 року, становила 977 (дев`ятсот сімдесят сім) грн 71 коп.; ринкова вартість б/в мобільного телефону Nokia 1616-2, imei: НОМЕР_4 , який знаходився не в справному стані, станом на 11 серпня 2016 року, становила 29 (двадцять дев`ять) грн 90 коп (т.2, а.п.76-80).
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 26 листопада 2018 року, речовими доказами є: три банківські пластикові картки Приватбанку, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та сім картка оператора МТС; мобільний телефон PHILIPS Xenium E 160 Black, imei1 НОМЕР_2 ; imei 2 НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia 1616-2, imei : НОМЕР_4 , які відповідно до квитанції № 1204 від 27.11.2018 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 599, знаходяться в Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (т.2, а.п. 96-98).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , мала місце - 11 серпня 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , відносно ОСОБА_8 , вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю під час судового розгляду і його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України як вчинений умисно напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_10 має непогашену судимість, до адміністративної відповідальності не притягався, одружений дружина інвалід третьої групи (безстроково), є батьком неповнолітньої дитини (доньки) ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштований, був оголошений в міжнародний розшук, за місцем мешкання характеризується посередньо, на диспансерних обліках закладів охорони здоров`я у м. Костянтинівка - не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 - є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 є рецидив злочину.
Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання «скоєння злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння», суд не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина, під час дослідження доказів в судовому засіданні, об`єктивно не знайшла свого підтвердження.
Суд також не визнає як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення ним злочину щодо особи похилого віку, про що зазначено в прокурором у судових дебатах, оскільки така обставина в обвинувальному акті відсутня.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.187 КК України, наближене до нижчої межі із конфіскацією майна, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, наслідків вчиненого, щирого каяття, наміру стати на шлях виправлення, відшкодувати шкоду та вибачитися перед потерпілою, яка, на час постановлення вироку не має до обвинуваченого вимог матеріального та морального характеру, враховуючи сімейний стан обвинуваченого (дружина інвалід) та знаходження на утриманні малолітньої дитини, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, неможливо без ізоляції від суспільства, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
Також враховуючи наведене, суд не знаходить можливості та підстав для призначення більш м`якого покарання ніж передбаченого санкцією ч.3 ст. 187 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (що діяла в редакції до 21 червня 2017 року), враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 12 серпня 2016 року (з моменту затримання) по 15 серпня 2016 року (дата обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту) та з 26 вересня 2017 року (з моменту затримання слідчим СВ МВС Росії по м. Геленджик) по день набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи, у сумі 2002 гривні 00 копійок (т.2 а.п.75).
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни з метою забезпечення виконання вироку.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_10 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років і 6 (шість) місяців із конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання з 26 вересня 2017 року.
Зарахувати в строк відбування покарання, час затримання обвинуваченого ОСОБА_10 з 12 серпня 2016 року по 15 серпня 2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (що діяла в редакції до 21 червня 2017 року) в строк відбування покарання ОСОБА_10 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12 серпня 2016 року (з моменту затримання) по 15 серпня 2016 року (дата обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту) та з 26 вересня 2017 року (з моменту затримання слідчим СВ МВС Росії по м. Геленджик) по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_10 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення товарознавчої експертизи у сумі 2002 (дві тисячи дві) гривні 00 копійок.
- оптичні носії (DVD-R) з відеозаписами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_8 і оптичний носій (СD-R) із звукозаписом допиту потерпілої ОСОБА_8 залишити в матеріалах кримінального провадження;
- три банківські пластикові картки Приват банку, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та сім картка оператора МТС; мобільний телефону PHILIPS Xenium E 160 Black, imei1 НОМЕР_2 ; imei 2 НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia 1616-2, imei : НОМЕР_4 , які відповідно до квитанції № 1204 від 27 листопада 2018 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 599, знаходиться в Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області повернути потерпілій ОСОБА_8 за належністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення,а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя : Судді :