Справа № 991/2629/20
Провадження1-кс/991/2747/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000374, -

ВСТАНОВИВ:
До судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_3 № BVYH-SAP-NABU--01-01 від 25.03.2020 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000374, яка полягає у нерозгляді клопотання заявника № BVYH-SAP-NABU--01 від 13.02.2020.
В обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що слідча суддя ОСОБА_4 розглядає його скаргу на бездіяльність процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у не розгляді його клопотання. Заявник стверджує, що слідча суддя ОСОБА_4 розглядає зазначену скаргу в порушення вимог законодавства про авторозподіл та присяги судді та обмежує його доступ до правосуддя.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд вказаної заяви про відвід доручено судді ОСОБА_1 ..
Заявник не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив.
Враховуючи те, що ст. 81 КПК України, яка встановлює порядок вирішення питання про відвід, не пов`язує його з обов`язковою участю в судовому засіданні особи, яка його заявила, суддя вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності заявника.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Одночасно ст. 76 КПК України встановлює недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Ключовим аспектом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, така упередженість може виникнути у зв`язку з наявністю у процесуального суб`єкта іншого процесуального статусу, родинних, професійних зв`язків, що можуть обумовити особисту зацікавленість, або з попередньою участю у цьому провадженні. При чому обставини, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді, мають бути обумовлені і підтверджені конкретними фактами.
Дослідивши відомості, викладені в заяві, суддя дійшов висновку, що відвід слідчій судді ОСОБА_4 обумовлюється незгодою заявника з авторозподілом його скарги.
Однак, такі доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви, оскільки розподіл відбувся у відповідності до положень ст. 35 КПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням № 30 від 26.11.2010 Ради суддів України.
Так, зокрема, пп. 1 п. 21 розділу 8 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням № 30 від 26.11.2010 Ради суддів України, визначено, що передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо клопотань (подань), які надійшли у межах одного кримінального провадження (за номером ЄДРДР).
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до пп. 12.7 п. 12 Засад використання автоматизованої системи документообігу ВАКС, затверджених рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду від 03.09.2019 № 4 (з урахуванням змін, внесених рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду від 03.09.2019 № 9, рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду від 20.09.2019 № 3) передача судової справи раніше визначеному слідчому судді, колегії суддів, проводиться шляхом автоматизованого розподілу щодо: заяв, клопотань, скарг по одному кримінальному провадженню.
Тож відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду, затвердженого Рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду від 03.09.2019 № 4 (з подальшими змінами) авторозподіл скарги заявника правомірно відбувся шляхом передачі судової справи раніше визначеному складу суду та передана на розгляд слідчої судді ВАКС ОСОБА_4 ..
Стверджуючи про порушення слідчою суддею ВАКС ОСОБА_4 присяги судді та обмеження доступу до правосуддя, заявник не наводить жодних обставин та мотивів таких тверджень. Натомість, згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
З огляду на вищевказане, враховуючи те, що заявником не доведено фактів заінтересованості або обставин з посиланням на докази, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчої судді ОСОБА_5 , тому, з урахуванням вимог ст. 80 КПК України, згідно якої відвід повинен бути вмотивованим, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст.ст. 77, 81, 376 КПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 № BVYH-SAP-NABU--01-01 від 25.03.2020 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000374 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1