Справа № 364/40/20
У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду

29.01.2020 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі колегії:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000184 від 02.11.2019 відносно:
ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що надійшов згідно ухвали Київського апеляційного суду від 22.01.2020, по якому призначено підготовче судове засідання,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6 ,
потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисник-адвокат: ОСОБА_9 ,
обвинувачений: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду від 27.01.2020 за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 29.01.2020 на розгляд у якому винесено питання регламентовані статтями 314-316 КПК України.
Позиція сторін та інших учасників.
Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту, а також потерпілі вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Крім цього прокурором на виконання вимог ч. 3 ст. 315 КПК України заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 терміном на 60 днів, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що може спонукати обвинуваченого уникати суду та переховуватися від суду, а також враховуючи, що обвинуваченому відомо місце проживання потерпілих та свідків, що не виключає ризиків здійснення з боку обвинуваченого тиску на вказаних осіб, крім цього враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, дає підстави вважати про потенційну загрозу вчинення останнім іншого злочину.
Потерпілі в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник- адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 щодо вирішенні клопотання прокурора покладаються на розсуд суду.
Крім цього, в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заявили клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження позовних заяв та просили розглянути їх по суті.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що згідно зі статтями 315, 316 КПК України, справа підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.
Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Отже суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.
Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.
Серед іншого, визначено, що судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, судом колегіально, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Так, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, пунктів 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, а також потерпілих, які братимуть участь у судовому розгляді.
Враховуючи, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, приходить до наступного.
Так, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 02.02.2020, розглянути справу по суті до вказаної дати не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, а саме враховуючи, що останній раніше неодноразово судимий, не одружений, на утриманні дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до п. 1, п. 3, п. 5 ст. 177, ст. 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, захисту та потерпілих, у цей час не дослідженні, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
На підставі ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене та те, що правом звернення з цивільним позовом потерпілий та інші особи, яким завдано шкоду кримінальним правопорушенням, наділені до початку судового розгляду кримінального провадження, форма і зміст позовної заяви відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, тому колегія суддів вважає за необхідне прийняти до розгляду в межах кримінального провадження цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, та визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільними позивачами, а ОСОБА_5 - цивільним відповідачем. Таким чином, клопотання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає задоволенню.
Тим самим, підготовка до судового розгляду є завершеною.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення статей 28, 316 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 314-318, 369-372, 376 КПК України, колегія суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000184 від 02.11.2019 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 05.02.2020 о 15.00 год.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника, обвинуваченого.
Кримінальне провадження розглядати колегіально в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів по 28.03.2020 включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Прийняти позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином до кримінального провадження № 0000184 від 02.11.2019.
Прийняти позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином до кримінального провадження № 0000184 від 02.11.2019.
Визнати у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України, цивільними позивачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , цивільними відповідачем ОСОБА_5 .
Копії позовних заяв вручити цивільному відповідачу ОСОБА_5 .
Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 31.01.2020 о 08.45 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4-А.
Ухвала суду щодо продовження строку дій запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою підлягає окремому оскарженню до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду в частини призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий Суддя Суддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3