Справа № 559/370/20
Номер провадження 1-кс/559/65/2020
УХВАЛА
27 лютого 2020 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника скаржника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно скаргу ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 29.01.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049,-
В С Т А Н О В И В:
До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 25.02.2020 надійшла скарга ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову ОСОБА_6 від 29.01.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049, в якій вона просить: скасувати постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 29.01.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049.
В обґрунтування скарги зазначено наступне.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 з 25.08.2018 року по 22.01.2020 року по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, на ґрунті неприязних відносин, вчинив фізичне, економічне та психологічне насильство щодо своєї дружини, ОСОБА_5 .
Зокрема, 25.08.2018 року близько 18:00 год. ОСОБА_8 за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме: ображав її нецензурною лайкою, шарпав за одяг та намагався вчинити бійку, за що 25.08.2018 року відносно ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 06.09.2018 ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Крім того, 26.08.2018 близько 21.30 год. ОСОБА_8 перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме: ображав її нецензурними словами, та шарпав за одяг чим вчинив психологічне насильство відносно потерпілої, за що 20.09.2018 року відносно ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 21.09.2018 ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.
Крім того, 30.09.2019 близько 07.17 год. ОСОБА_8 по місцю свого спільного проживання з потерпілою, вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 тотожні дії домашнього насильства, за щороку відносно ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 14.01.2020 провадження по вказаному факту було закрите у зв`язку з закінченням строку, протягом якого, може бути накладено адміністративне стягнення.
Також, в ході досудового слідства, з показів потерпілої ОСОБА_5 та показів допитаних у справі свідків було встановлено, що ОСОБА_8 , знаходячись по місцю спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 також вчиняв дії психологічного та фізичного насильства, зокрема:04.10.2019 близько 07.00 год. висловлював образи нецензурними словами на адресу потерпілої, погрожував фізичною розправою, штовхав, виливав в обличчя кружку води;19.12.2019 близько 18.00 год. висловлював образи нецензурними словами на адресу потерпілої, погрожував фізичною розправою, провокував конфлікт; 09.01.2020 близько 17.00 год. висловлював образи нецензурними словами на адресу потерпілої, погрожував фізичною розправою, замкнув підсобні приміщення на території господарства обмежуючи доступ до палива для будинку; 15.01.2020 в денну пору доби висловлював образи нецензурними словами на адресу потерпілої, погрожував фізичною розправою, замкнув підсобні приміщення та території господарства обмежуючи доступ до продуктів харчування та палива для будинку; 22.01.2020 в денну пору доби висловлював образи нецензурними словами на адресу потерпілої, погрожував фізичною розправою.
В результаті чого, ОСОБА_8 , умисно систематично вчиняє фізичне та психологічне насильства щодо мене ОСОБА_5 - своєї дружини, та наших дітей, тобто щодо осіб з якими ОСОБА_8 перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності та погіршення якості нашого життя
20 січня 2020 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом у зв`язку із тим, що на думку слідчого, оскільки ОСОБА_8 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, то в цьому випадку відсутня така обов`язкова складова суб`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, як систематичність.
З даною інтерпретацією закону зі сторони слідчого не погоджується, так як ст. 126-1 КК України чітко передбачено: Домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у кримінальному Законі ніде не вказано, що систематичним вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя, вважається лише тоді коли винна особа була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Вважає що у даному випадку, тільки вказаних слідчим вісім випадків домашнього насильства зі сторони ОСОБА_8 щодо неї як члена подружжя, є більш чим достатнім для встановлення систематичності в діях ОСОБА_8 ..

З даною постановою категорично не згодна, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.
У матеріалах кримінального провадження, як зазначено в оскаржуваній постанові слідчого, містяться відомості про п`ять фактів домашнього насилля зі сторони ОСОБА_8 , по яких вона 04.10.2019, 09.01.2020, 15.01.2020 та 22.01.2020 викликала працівників поліції та зверталась із заявами в Дубенський ВП, проте слідчим не отримано належної інформації по результатах її заяв. Отже, фактично не здобуто необхідні у справі докази для доведення вини ОСОБА_8 у скоєному ним злочині.
Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії та слідчим неправильно було тлумачено КК України, внаслідок чого висновок про відсутність в діяннях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, є передчасним та неправильним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.
Фактично ОСОБА_8 , умисно систематично вчиняє фізичне та психологічне насильства щодо неї, ОСОБА_5 - своєї дружини, та їхніх дітей, тобто щодо осіб з якими ОСОБА_8 перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності та погіршення якості нашого життя. Таким чином, ОСОБА_8 вчинив домашнє насильство, чим скоїв злочин передбачений ст. 126-1 КК України.
Постанову про закриття кримінального провадження від 29.01.2020 отримала від слідчого 19 лютого 2020 року про що розписалась йому на копії.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримала із викладених у ній обставин, просила скаргу задовольнити.
Представник скаржниці скаргу підтримав із викладених у ній обставин, пояснив що вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії та слідчим неправильно було тлумачено КК України, внаслідок чого висновок про відсутність в діяннях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, є передчасним та неправильним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.
Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, вважає що слідчим проведено всі необхідні процесуальні дії у кримінальному провадження, встановлено відсутність систематичності в діях ОСОБА_8 та обґрунтовано прийняте рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.
Заслухавши учасників, вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049 за ст. 126-1 КК України, надані слідчим для розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст.304 КПК України передбачає, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова, згідно матеріалів кримінального провадження, була винесена слідчим 29.01.2020, а отримана скаржником 19.02.2020, скарга подана до слідчого судді 25.02.2020, тобто подана до суду в межах строків, передбачених для оскарження відповідного процесуального рішення.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження внесенедо ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049 за ст. 126-1КК України.
Постановою слідчого від 29.01.2020 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти відображення в його мотивуванні, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку. Повнота й чіткість мотивування мають результатом те, що всі рішення, викладені в резолютивній частині постанови про закриття провадження, логічно випливають із її мотивувальної частини. Важливою властивістю постанови про закриття кримінального провадження є логічність - послідовність, відсутність суперечностей.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не зазначивши стосовно якої особи чи осіб прийнято таке рішення. Однак, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, доводи скаржника є обґрунтованими, слідчим, оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. В оскаржуваній постанові слідчий посилається на наявність п`яти фактів домашнього насильства та повідомлення про них органи поліції, хоча в матеріалах справи відсутня інформації про результати розгляду даних фактів. Таке процесуальне рішення, на думку суду, є передчасним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст. 92, 284 КПК України, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, а отже воно підлягає скасуванню.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії».

У ч. 1 ст.8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 110, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 29.01.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049 - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 29.01.2020 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17.01.2020 за № 0000049 скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000049 повернути в СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1