Провадження № 1-кс/734/32/20 Справа № 734/4364/19
У х в а л а

11 січня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі по розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

09 січня 2020 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна - автомобіль марки Volkswagen Passat.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 січня 2020 року вказану скаргу розподілено на суддю ОСОБА_3 ..

10 січня 2020 року суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід у даному кримінальному провадженні. Підставою для самовідводу стало те, що ним 08 січня 2020 року постановлено ухвалу, якою накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen Passat 1995 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 , про який йде мова у скарзі ОСОБА_4 від 09 січня 2020 року.

Справа була призначена до розгляду в судовому засіданні на 11 січня 2020 року 11.00 год.

Сторони в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд питання за її відсутності.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, наслідком чого може стати несвоєчасний розгляд скарги ОСОБА_4 , враховуючи, що учасники провадження про час та місце розгляду справи були повідомлені, проте не повідомили суду причини свого неприбуття та від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності всіх осіб, які не з`явилися.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі по розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні було оглянуто матеріали справи № 734/4364/19 за клопотанням слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно: автомобіль марки Volkswagen Passat та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з якої вбачається, що:

ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 від 08 січня 2020 року накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen Passat 1995 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 .

Про вказаний автомобіль йде мова у скарзі ОСОБА_4 від 09 січня 2020 року як такий, який підлягає поверненню останньому, оскільки не був повернутий слідчим СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області як тимчасово вилучене майно у певний строк.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Мироненко і Мартенко проти України (рішення від 10 грудня 2009 року) згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії", рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна, п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії", рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951 - 952, п. 58) п. 66, 67, 69 згаданого рішення Європейського суду з прав людини у справі Мироненко і Мартенко проти України.
З метою дотримання прав сторін, запобігання виникненню будь-яких сумнівів у учасників процесу щодо безсторонності судді ОСОБА_3 (оскільки ним вже вирішено питання про накладення арешту на майно, яке у своїй скарзі просить повернути ОСОБА_4 ), що у подальшому може бути розцінено як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.
З огляду на вказане підстави для відмови в задоволенні заяви про самовідвід судді відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 81, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі по розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, щодо неповернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, передати до канцелярії Козелецького районного суду Чернігівської області для визначення слідчого судді у порядку ч. 3 ст. 35 та ч. 2 ст. 82 КПК України.

Ухвала є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1