Справа № 442/4629/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/963/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2019 року відносно нього у кримінальному провадженні про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, і призначено йому покарання: - за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі; - за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу затримання, тобто з 10.06.2019.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2019 року (провадження №1-кс/442/956/2019) скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 04 травня 2019 року орієнтовно о 21 год. 17 хв., маючи умисел на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи поблизу банкомату «Приватбанк», розміщеного в будинку №1 на вул.Міцкевича у м.Бориславі Львівської області, повторно викрав з задньої лівої кишені штанів ОСОБА_8 поміщений в чохол типу книжки, вартістю 150 гривень, мобільний телефон, марки «Xiomi Redmi A6», вартістю 2000 гривень, з картою пам`яті Micro SD, об`ємом 16 Gb, вартістю 100 гривень, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2250 гривень.
Крім цього, ОСОБА_6 10 червня 2019 року о 21 год. 35 хв., перебуваючи на АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно, шляхом проникнення на балкон квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 , викрав належне останньому майно велосипед марки «Snow bike», чорного кольору, вартістю 2000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , розуміючи, що його протиправні дії були виявлені потерпілим, незважаючи на це, продовжив їх з метою заволодіння майном: направився в сторону проїжджої частини дороги на вул.Стрийській в м.Дрогобич Львівської області. Однак з причин, що не залежали від його волі, злочин до кінця не довів, оскільки був затриманий ОСОБА_10 та іншими мешканцями м.Дрогобича навпроти магазину «Парадіз» на вул. Стрийська 103.
Не погоджуючись із даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити йому покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що призначене судом першої інстанції покарання є надто суворим, оскільки судом не враховано, що він співпрацював зі слідством та судом, потерпілі не мають жодних претензій, а речі повернуто потерпілим, він щиро покаявся у вчиненому, визнав вину у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги. Водночас, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Формулювання обвинувачення повинно містити всі ознаки складу злочину, у вчиненні якого особу визнано винною, та за своїм змістом відповідати диспозиції норми закону України про кримінальну відповідальність.

Проте вказані вимоги закону судом першої інстанції під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_6 в повній мірі не були дотримані, а вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України. Зокрема, за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 04 травня 2019 року близько о 21 год. 17 хв., маючи умисел на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи біля банкомату «Приватбанк» в будинку №1 на вул.Міцкевича у м.Бориславі Львівської області, повторно, відкрито викрав з задньої лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 , розміщений в чохлі типу книжки, вартістю 150 гривень, мобільний телефон марки «Xiomi Redmi A6», вартістю 2000 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті Micro SD, об`ємом 16 Gb, вартістю 100 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2250 гривень.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_6 надав суду показання, повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, не оспорював обставин їх вчинення, як і інші учасники судового провадження, не заперечував проти його розгляду у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, заявивши що розуміє зміст цих положень, з огляду на це суд прийняв рішення про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Виходячи з нормативного розуміння вимог ч. 1 ст. 337 та ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачення, визнане судом доведеним, в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не може суперечити формулюванню обвинувачення, пред`явленому органами досудового розслідування.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Поряд з тим, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, районний суд допустив суперечності та, визнаючи ОСОБА_6 винним у вчиненні, зокрема, відкритого викрадення чужого майна, повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, виклав формулювання обвинувачення без вказівки на спосіб викрадення чужого майна, що має істотне значення для правильності кваліфікації діянь особи-винного, обмежившись покликанням на те, що ОСОБА_6 повторно викрав з задньої лівої кишені штанів ОСОБА_8 поміщений в чохол типу книжки, вартістю 150 гривень, мобільний телефон марки «Xiomi Redmi A6», вартістю 2000 гривень, з картою пам`яті Micro SD, об`ємом 16 Gb, вартістю 100 гривень, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2250 гривень.
Таким чином, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не відповідає диспозиції норми кримінального закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, судом першої інстанції належним чином не перевірено обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, необхідних для правової оцінки дій обвинуваченого, внаслідок чого суд ухвалив суперечливе за своїм змістом судове рішення, допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та які, у відповідності з приписами ст.ст. 409, 411, 412, 415 КПК України, тягнуть за собою безумовне скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

Оскільки вирок скасовується з наведених підстав, а провадження направляється на новий судовий розгляд, доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині міри призначеного покарання колегією суддів по суті не вирішуються.

Скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 , залишити тримання під вартою до дня проведення підготовчого засідання, але не більше ніж 60 днів.
Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2019 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до дня проведення підготовчого засідання, але не більше ніж 60 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3