Справа № 356/27/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1433/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 21 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року вирок Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року залишено без змін.
12 грудня 2019 року засуджений ОСОБА_7 подав заяву про відстрочку виконання вироку, яка мотивована тим, що йому раніше проводили трепанацію черепа у зв`язку з необхідністю видалення гематоми головного мозку, на даний час його постійно турбує головний біль, нудота, його стан здоров`я є незадовільним та суттєво погіршується, потребує негайного втручання кваліфікованих лікарів, а у випадку не проходження відповідного лікування, можуть настати тяжкі наслідки для нього та відповідно до його здоров`я, а тому просить суд відстрочити виконання вироку Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року, який залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду 30 жовтня 2019 року.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21 січня 2020 відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Березанського міського суду Київської області від 21 січня 2020 року, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про відстрочку виконання вироку.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвалюючи рішення про відмову у відстрочці виконання вироку, суд послався на наказ Мін`юсту та МОЗ від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», згідно якого діагноз ОСОБА_7 не включений до переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, однак такі твердження є безпідставними.
Так, однією з підстав для відстрочення виконання вироку є наявність тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання. Ця норма закріплена у статті 536 КПК України. Однак, поняття «тяжка хвороба» не має юридичного тлумачення та не закріплене у жодному нормативно-правовому акті у сфері охорони здоров`я. Захворювання, які вказані у вище наведеному переліку, є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, але прямо не вказують, що наведені хвороби є тяжкими та дозволяють відстрочити виконання вироку.
Слід зауважити, що стосовно доказування наявності тяжкої хвороби ані в кримінальній, ані в медичній галузі права роз`яснень не надано. Не розроблено відповіді на це питання й на теоретичному рівні. Проте з урахуванням повної конструкції п.1 ч.1 ст.536 КПК України можна стверджувати, що в будь-якому разі така хвороба повинна бути виліковною. Зокрема, це підтверджує зазначенням терміну відстрочення виконання вироку за цією підставою до видужання засудженого.
Таким чином, на думку захисника, суд мав керуватися наявною медичною документацією, а не посилатися на даний наказ.
В той же час, з медичної документації, яка була надана ОСОБА_7 до суду вбачається, що йому було проведено трепанацію черепа, і він потребує постійного кваліфікованого лікування, оскільки стан його здоров`я на даний час є незадовільний.
Вказаним обставинам суд не надав належної оцінки, та прийшов до передчасних висновків про те, що характер захворювання засудженого ОСОБА_7 не свідчить про неможливість відбування ним покарання.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст.536 КПК України виконання вироку про засудження особи до позбавлення волі може бути відстрочено у разі тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання; вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким; якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.
Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.
Наявність у засудженого хвороби, що перешкоджає йому відбувати покарання, має бути підтверджена довідкою з лікувального закладу або висновком судово-медичної експертизи.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року вирок Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року залишено без змін.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, вчинений засудженим ОСОБА_7 - є тяжким.
Засуджений звернувся до місцевого суду з заявою про відстрочку виконання вироку місцевого суду від 28 лютого 2019 року, в зв`язку з тим, що йому проводили трепанацію черепа у зв`язку з необхідністю видалення гематоми головного мозку, на даний час його турбує постійний головний біль, нудота, тобто стан його здоров`я є незадовільним, суттєво погіршується та потребує негайного втручання кваліфікованих лікарів.
Суд першої інстанції, належним чином перевіривши доводи засудженого про відстрочку виконання вироку, на переконання колегії суддів дійшов правильного висновку, що зазначені засудженим в клопотанні обставини не є такими, що свідчать про те, що відбування ним покарання за вироком суду від 28 лютого 2019 року, може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого.
Так, із матеріалів провадження вбачається, що на обґрунтування доводів заяви обвинуваченим була надана виписка № 174 від 05.05.1997року, згідно з якої ОСОБА_7 перебував в нейрохірургічному відділенні КОКБ з 28.03.97р. по 05.05.97р. дз.: ОНМК по геморралітичному типу з формуванням внутрішньомозкової інсульт-гематоми правої лобової долі, артеріовенозна мальформація правої лобової долі рацимозна ангиома. Однак, характер захворювання засудженого, перебіг хвороби та рекомендоване лікування, яке було в 1997 році не свідчить про неможливість відбування ОСОБА_7 покарання визначеного судом. Даних про результати обстеження засудженого на теперішній час, до клопотання не надано, будь-яка інформація про продовження хвороби на даний час, суду також надана не була.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні не встановлено, що засуджений хворіє на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання.
Тому, висновки суду першої інстанції про те, що законом відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини, а також, що засудженим не доведено тяжкість його хвороби - є правильними.
Таким чином, посилання в апеляційній скарзі захисника на наявність у засудженого підстав, які б об`єктивно перешкоджали відбуванню покарання є необгрунтованими.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам, викладеним в заяві засудженого, та прийняв передчасне рішення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 21 січня 2020 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Березанського міського суду Київської області від 28 лютого 2019 року залишитибез змін.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4