Справа № 191/2432/17
№ 1-кп/183/1081/20

У Х В А Л А
09 квітня 2020 року м. Новомосковськ
Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоіванівка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, судимого останній раз: 16.01.2007 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України до позбавлення волі строком 10 років, 02.03.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
В судовому засіданні колегією суддів поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу продовжують існувати, про що подав відповідне клопотання.
Захисник ОСОБА_7 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Вислухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів та знову обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів. Крім того, колегія суддів також бере до уваги відсутність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, оскільки він суспільно корисною працею не займається, підтверджень наявності на його утриманні будь-яких осіб суду не надано, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові злочини, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 05 червня 2020 року включно.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3