07.04.2020 Справа №607/5792/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2020 року Справа № 607/5792/20
Провадження № 1-кс/607/2652/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в м.Тернополі, клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 , звернувся в рамках кримінального провадження № 0001365 від 08.05.2019 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0001365 від 08.05.2019 року за ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на збагачення, шляхом незаконного придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у м. Тернопіль, м.Луцьк, с.Струмівка та с.Лище, Луцького району, Волинської області, с.Дачне, Ківерцівського району, Волинської області, особам схильним до їх вживання та отримання за це грошових коштів, що є порушенням вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

З цією метою, у травні 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи мережу Інтернет та програми «VPN», почали купувати вказану особливо небезпечну психотропну речовини у групи невстановлених осіб, які йому постачали за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта» у місто Тернопіль з інших населених пунктів України, з метою їх подальшого збуту.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , вирішили збувати особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), дистанційним методом з використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram», шляхом залишення його у певному місці, а саме здійснення так званих «закладок».

Дана «закладка» містила в собі певну масу особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка поміщена у паперовому згортку або в поліетиленовому пакеті із застібкою, магнітом та обмотаний клейкою стрічкою різного кольору. Колір клейкої стрічки відповідав роду наркотичного засобу чи психотропної речовини та його масі.
З цією метою, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , у травні 2019 року за допомогою засобів мобільного зв`язку зареєструвалися у месенджері «Telegram» під псевдонімом у ньому «t.me ОСОБА_11 », оператор під ніком « ОСОБА_12 »,« ОСОБА_13 »,« ОСОБА_14 » та з метою реклами так званого «Інтернет магазину» з продажу психотропних речовин, та пошуку його покупців, здійснили надписи на фасадах будівель міста Тернопіль - «@alfa24»,«vip_alfa24»,«alfa24.top», створили чати для споживачів наркотичних засобів та психотропних речовин в месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,« ІНФОРМАЦІЯ_3 », «alfa24.top».
Також, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , розуміючи небезпеку викриття правоохоронними органами злочинної діяльності, пов`язаної із придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин, у месенджері «Telegram» за допомогою програмного забезпечення створили «Інтернет магазин» під обліковим записом «t.me ОСОБА_11 », оператор під ніком « ОСОБА_12 » та створили сайт «https://alfa24.top», « ОСОБА_13 », « ОСОБА_15 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які автоматично повідомляли покупців психотропних речовин про місце знаходження «закладок», а грошові кошти здобуті від незаконного обігу психотропних речовин отримувати за допомогою електронних гаманців системи прийому платежів «EasyPay».
Надалі, особам які виявили бажання придбати особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у месенджері «Telegram», ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , надсилали текстові повідомлення у яких містилась інформація про те, що для їх придбання їм необхідно відправити грошові кошти на заздалегідь вказаний номер електронного гаманця «EasyPay». Оплативши вартість особливо небезпечної психотропної речовини, споживачі вказаних засобів надсилали у програмі «Telegram» користувачам під псевдонімами « ОСОБА_16 .me ОСОБА_11 », оператор під ніком « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », « ОСОБА_15 »,« ОСОБА_17 » та якщо придбання відбувалося через сайт «https://alfa24.top» - підтвердження оплати у вигляді номеру «pay» який був вказаний в чеку або фото самого чеку, після оплати на гаманець «EasyPay». Після цього, ОСОБА_9 , споживачам психотропної речовини, використовуючи мережу Інтернет, месенджер «Telegram» облікові записи та псевдоніми оператор під ніком « ОСОБА_12 »,« ОСОБА_13 », « ОСОБА_15 »,« ОСОБА_17 » чи в програмі ботів «t.me ОСОБА_11 », та якщо придбання відбувалося через сайт «https://alfa24.top»,надсилав інформацію із місцем, де можна отримати особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у вигляді «закладки», а саме вказував адресу та додавав фото з конкретним місцезнаходженням «закладки».
Разом з тим, у серпні 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, а також те, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин вони не в змозі, переслідуючи мету швидкого збагачення та незаконного отримання прибутків, з метою приховання та полегшення злочинної діяльності, вирішив підшукати та сформувати стійку групу осіб для спільного зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом психотропних речовин.
Реалізовуючи свій злочинний умисел по утворенню організованої групи з метою збуту психотропних речовин, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , підшукали осіб, які б мали намір незаконно отримувати, зберігати, перевозити з метою збуту та збувати психотропні речовини, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та інших невстановлених осіб, яким у месенджері «Telegram» повідомили про свої злочинні намірами та довели до відома деталі вище вказаного злочинного плату.
Також, у листопаді 2019 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залучили до своєї незаконної діяльності ОСОБА_20 .
Вищевказані особи, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та надали свою добровільну згоду на участь у злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на незаконне придбання, зберігання,перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.
Всі зазначені особи добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх дій, організувавшись у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин з метою досягнення єдиної мети незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиними планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
У створеній організованій групі, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , як організаторами, детально розподілили ролі всіх учасників цієї групи; склали план злочинної діяльності та визначили час і способи його виконання; забезпечили взаємозв`язок між співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату.
Свою злочинну діяльність організована група здійснювала згідно заздалегідь розподілених між її учасниками ролей.
13 лютого 2020 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

13 лютого 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України .
31 березня 2020 року ОСОБА_9 , повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні, з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, у особливо великих розмірах, вчиненого повторно, організовано групою.
14 лютого 2020 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 12 квітня 2020 року.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі доказами.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 12 квітня 2020 року та на даний час існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зокрема, метою продовження застосування щодо ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосування щодо ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк до 12 років з конфіскацією майна. Альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та подальшому суду з метою уникнення відповідальності.

Дані матеріалів кримінального провадження вказують на те, що злочинна діяльність ОСОБА_9 є багатоепізодною.

У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження наркотичних засобів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки за допомогою яких через мережу Інтернет здійснювався незаконний збут наркотичних засобів, обставин їх збуту та доставки у м. Тернопіль, місця зберігання, обставин одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів та місць їх зберігання тощо.

Встановлюються електронні гаманці платіжної системи «Easy Pay», за допомогою яких ОСОБА_9 , отримував грошові кошти від продажу психотропних речовин для чого необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володільця інформації, а саме ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», і АТ «Універсалбанк». Також необхідно здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, з метою отримання інформації, яка знаходиться у володільця інформації ПрАТ «ВФ України», ТОВ «Лайфселл», за допомогою мобільних номерів яких були створені електронні гаманці платіжної системи «Easy Pay».
Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_9 , зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.
Ризиком того, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_9 , а тому останній, як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.
Слідчий вважає, що вказані обставини, в цілому, свідчать про те, що визначені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_9 , під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Посилаючись на наведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив задовольнити. Просив продовжити ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні, а більш м`який запобіжний захід не здатен їм запобігти.

Захисник адвокат ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 заперечив. Вважає клопотання слідчого необґрунтованим, таким, що не відповідає вимог ст. 199 КАК України, а ризики наведені у клопотанні відсутні та жодними доказами не підтверджені. Крім того, відсутні будь які належні докази про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 заперечив. Вважає клопотання слідчого необґрунтованим, а ризики, на які посилається прокурор та слідчий не доведеними.

На даний час, досудове розслідування завершується, проведено всі необхідні слідчі дії, що у свою чергу унеможливлює будь -який вплив його підзахисного на хід та результатами досудового розслідування.
Відтак, вважає, що стороною обвинувачення не доведено обставин зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК, які б виправдовували подальше тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Також, просив врахувати, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до відповідальності, а визначений судом розмір застави є непомірно великий.
ОСОБА_9 заперечив з приводу клопотання слідчого та підтримав доводи захисників.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №001365 від 08 травня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст. 306, ч.3 ст.307 КК України.

13 лютого 2020 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

13 лютого 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України .
31 березня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні, з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, у особливо великих розмірах, вчиненого повторно, організованою групою.
14 лютого 2020 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 12 квітня 2020 року. Визначено розмір застави у розмірі 945 900грн.
Слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
Так, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадження за № 0003474 від 13.09.2019 року до 6 місяців, тобто до 15 травня 2020 року включно.

Зокрема, слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування кримінального провадження №0003474 до 15 березня 2020 року об`єктивно неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення та завершення ряду слідчих дій, зокрема: долучення до матеріалів кримінального провадження висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, щодо об`єктів, вилучених 13.02.2020; завершити процедуру розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових)дій; провести інші слідчі дії, необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування; об`єднати матеріали даного кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження №0001365від 08.05.2019, досудове розслідування якого здійснюється СУ ГУНП у Тернопільській області.

30 березня 2020 року постановою прокурора матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0001365 від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_9 та № 0003474 від 13.09.2019 року об`єднанні в одне провадження, присвоєно №0001365.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що злочинна діяльність ОСОБА_9 , є багатоепізодною, а тому органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження наркотичних засобів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки за допомогою яких через мережу Інтернет здійснювався незаконний збут наркотичних засобів, обставин їх збуту та доставки у м. Тернопіль, місця зберігання, обставин одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів та місць їх зберігання тощо.

Як вбачається із клопотання, встановлюються електронні гаманці платіжної системи «Easy Pay», за допомогою яких ОСОБА_9 , отримував грошові кошти від продажу психотропних речовин для чого необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володільця інформації, а саме ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», і АТ «Універсалбанк». Крім того, необхідно здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, з метою отримання інформації, яка знаходиться у володільця інформації ПрАТ «ВФ України», ТОВ «Лайфселл», за допомогою мобільних номерів яких були створені електронні гаманці платіжної системи «Easy Pay».
Результати вищевказаних процесуальних дій матимуть доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду даного провадження.
Вище зазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Крім того, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 12.02.2020;

- протоколом огляду мобільного телефону від 12.02.2020;

- висновком експерта №2/1-224/20 від 13.02.2020;

- протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 від 12.02.2020;

- проміжним протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - обстеження публічно недоступного місця, з метою виявлення і фіксації слідів вчинення тяжкого злочину, речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, виготовлення їх копій чи зразків речей і документів від 11.02.2020;

- проміжним протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - обстеження публічно недоступного місця, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відео контролю особи від 11.02.2020;

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 307 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2020 року обрано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_9 під вартою.
Встановлено, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Враховуючи вищенаведене та те, що підозрюваний ОСОБА_9 за місцем проживання у АДРЕСА_2 , не зареєстрований, не працює, немає постійного законного заробітку, на утриманні будь яких осіб не має, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_9 зможе переховуватись від органів досудового розслідування.
Оцінюючи можливість впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
На думку слідчого судді, перелічені вище ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання підозрюваного під вартою, як виключну міру запобіжного заходу. Обставин, які б передбачали застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також те, що підозрюваний не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні не має осіб, відсутнє постійне місце роботи та дохід, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи до уваги наданні слідчому судді документи та доводи, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для обрання відносно ОСОБА_9 будь-якого іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, який би запобіг ризикам, встановлених судом.
Суд не вбачає підстав для зменшення раніше визначеного судом розміру застави, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 14 лютого 2020 року визначено ОСОБА_9 заставу у розмірі 945 900 гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя, прийшов до висновку, що застава в межах визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні злочину, покладених на неї обов`язків.
Стороною захисту не доведено, а слідчим суддею не встановлено, що на даний час змінились обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу. Більше того, на даний час ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, що йому інкримінується, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого йому злочину та його ролі в ньому, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 до 23 год. 59 хв. 14 травня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 .
Доводи захисників про те, що прокурор не довів обставин встановлених ч. 3 ст.199 КПК України є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставини справи.
Безпідставними також є твердження захисників про відсутність судового рішення щодо продовження строків досудового розслідування, оскільки ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадження зі № 0003474 від 13.09.2019 року до 6 місяців, тобто до 15 травня 2020 року включно. 30 березня 2020 року постановою прокурора матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0001365 від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_21 та № 0003474 від 13.09.2019 року об`єднанні в одне провадження та присвоєно №0001365.
Відтак, строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні закінчується 15 травня 2020 року, що відповідає вимогам ч.4 ст. 219 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 на 60 днів задовольнити частково.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 год. 59 хв. 14 травня 2020 року.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_9 та захисникам негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 14 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1