Справа № 464/5876/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/847/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

до слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова звернувся слідчий Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , з клопотанням, погодженим із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, вилучене 26.10.2019 відповідно до протоколу огляду місця події, шляхом позбавлення права користування та розпорядження, а саме: мобільним телефоном марки «HUAWEI Y6» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та чохлом до вказаного мобільного телефону.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.09.2019 року клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на майно, вилучене 26.10.2019 відповідно до протоколу огляду місця події, шляхом позбавлення права користування та розпорядження, а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI Y6» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; чохол до вказаного мобільного телефону.

Не погоджуючись із даною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 року, ухвалити нове рішення яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 повернути апелянту зазначене в ухвалі майно.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що дане рішення прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України і відтак, має бути скасоване. Арештоване майно було придбане ним на підставі видаткової накладної №СОК-1090-30164825 від 14.05.2019р. за ціною 6794,60 грн., частина вартості якого в розмірі 3647,80 грн. була сплачена одразу при покупці готівкою в касу продавця, а частина вартості в сумі 3146,80грн. була сплачена продавцю ПАТ «Приватбанк» як кредитні кошти, надані мені за договором по програмі «Оплата частинами». Слідчий Сихівського ВГІ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 у своєму клопотанні неправомірно зазначив, що майно є «засобом вчинення кримінального правопорушення». Ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно сліди містить майно, а також яким чином могло вказане майно бути використані як засіб вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно мають ознаки речових доказів. Слідчий Сихівського ВИ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 у своєму клопотанні не навів доводів чому саме дане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування, не наведено які саме сліди злочину може містити майно. Вважає, що у даному випадку проведення експертизи не є обов`язковим, а слідчий не надав доказів прийняття ним процесуальних рішень чи оформлення звернень про проведення експертизи, цілком можливим є те, що експертиза щодо майна проводитись взагалі не буде. Зазначає, що він є потерпілим у кримінальному провадженні і єдиним законним власником майна. В рамках кримінального провадження про викрадення майна за заявою дружини потерпілого в результаті проведення слідчих дій майно було вилучено в гр. ОСОБА_10 , котрий придбав його у ломбарді. В даній ситуації гр. ОСОБА_10 не є потерпілим, бо в нього майно не викрадали, він може претендувати на майно лише в порядку цивільного судочинства, процесуально не пов`язаного з даною кримінальною справою, пред`явивши позов ломбарду, котрий продав йому крадене майно.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Сихівським ВП ГУ НП у Львівській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні, яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002731 від 09.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ухали слідчого судді, 09.10.2019 у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області звернулась із заявою ОСОБА_11 про те, що 04.10.2019 в період часу з 16:00 год. до 17:00 год. невідома особа, перебуваючи в приміщенні класу продовженої групи школи № 90, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Антоненка Давидовича, 2, шляхом вільного доступу, таємно викрала із рюкзака мобільний телефон марки «HUAWEI Y6», вартістю 5000 грн., котрим користувався ОСОБА_12 , чим завдала матеріальну шкоду на вищевказану суму. 26.10.2019 у кабінеті 406 будинку АДРЕСА_1 , в ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , вилучено мобільний телефон марки «HUAWEI Y6» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та чохол до вказаного мобільного телефону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, мобільний телефон марки «HUAWEI Y6» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та чохол до вказаного мобільного телефону визнано речовими доказами у справі постановою слідчого від 26 жовтня 2019 р. у відповідності до вимог ст. 98 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, є співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у вказаному кримінальному провадженні, серед яких проведення експертизи.

Крім того, слідчим суддею правильно взято до уваги той факт, що на викрадений телефон на даний час фактично претендують дві особи, якими в різний час відповідно до офіційних документів таке майно придбано. Питання щодо належності телефону може бути вирішене лише за результатами розгляду кримінального провадження або в порядку цивільного судочинства, про що слідчий суддя і вказав в своїй ухвалі.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повному обсязі дослідив всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення. Відтак доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними, а апеляція не підлягає задоволенню.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 170-173, 309, 310, 407,415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 року про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4