КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2664/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2020 року включно, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каспійськ Республіки Дагестан, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 ,яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та змінити запобіжний захід підозрюваному на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на домашній арешт в певний період доби, заборонивши ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20:00 години до 07:00 години наступної доби строком на 60 діб.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень. Стверджує про відсутність доказів перебування підозрюваного на місці вчиненого інкримінованого злочину, відсутність доказів причетності підозрюваного до інкримінованих кримінальних правопорушень та відсутність доказів вступу підозрюваного в змову з невстановленими особами на виконання замовлення. Додає, що висновок експерта №19/10-3/749-СЕ/17 від 13.11.2017 містить докази непричетності підозрюваного до проведення пострілів 30.10.2017 з вилученого автомату та зазначає, що зброя з калібром 5 мм, а не вогнепальна зброя призначена для відстрілу патронів калібру 7,62х39 мм була використана для вбивства ОСОБА_11 .

Також захисник вказує про недоведеність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Стверджує, що за чотири місяці перебування підозрюваного під вартою, за його участю не проведено жодної слідчої дії та додає, що підозрюваний затриманий через два роки після вбивства ОСОБА_11 та замаху на вбивство ОСОБА_12 .

Далі в апеляційній сказі адвокат зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки за місцем постійного проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується, хороший майновий стан, раніше не судимий, має повідомлення про підозру у інших кримінальних провадженнях, підозрюваному 56 повних років, має незадовільний стан здоров`я. Стверджує, що за період з 19.09.2019 до затримання ОСОБА_8 12.01.2020 за підозрою у кримінальному провадженні №0000807 від 31.10.2017 останній проявив належну процесуальну поведінку.

Крім того, сторона захисту звертає увагу суду на те, що клопотання датоване 04.05.2020, тоді як строк дії попередньої ухвали закінчує свою дію 08.05.2020. Адвокат додає про відсутність постанови про визнання речових доказів, які, в свою чергу, стороною обвинувачення не додані до клопотання.

У підсумку захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді не містить чітких підстав для подальшого тримання підозрюваного під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000807, відомості про яке 31.10.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
31.10.2017 СУ ГУНП в Київській області за фактом вбивства ОСОБА_13 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000807.
31.10.2017 СУ ГУНП в Київській області за фактом замаху на вбивство ОСОБА_14 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808.
31.10.2017 постановою прокурора прокуратури Київської області кримінальні провадження №0000807 та №0000808, об`єднанні в одне провадження за номером 0000807.
12.01.2020 СУ ГУНП в Київській області за фактом придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012.
12.01.2020 начальником відділу прокуратури Київської області кримінальні провадження за №0000807 від 31.10.2017 та №0000012 від 12.01.2020 об`єднанні в одне провадження за номером 0000807.
12.01.2020 о 13 годині 51 хвилину ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
13.01.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
14.01.2020 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.50 год. 11.03.2020 року включно.
31.10.2017 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 13 липня 2020 року.
10.03.2020 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.05.2020 року включно.
04.05.2020 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року задоволено та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2020 року включно.

Під час розгляду клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Твердження сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, через відсутність доказів причетності підозрюваного до інкримінованих кримінальних правопорушень, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у протоколі огляду місця події від 30.10.2017, за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха автодорога Київ-Одеса, протоколі огляду місця події від 31.10.2017, за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха автодорога Київ-Одеса, протоколі огляду місця події від 31.10.2017, за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха автодорога Київ-Одеса, протоколі огляду трупу від 31.10.2017, протоколі огляду місця події від 31.10.2017 (лісосмуга поряд з вул. Ботанічна, смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області), протоколі огляду місця події від 31.10.2017, за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха автодорога Київ-Одеса, протоколі огляду місця події від 01.11.2017, за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Ботанічна, протоколі огляду місця події від 03.10.2017, за адресою: Київська область, Васильківський район поряд з автодорогою Київ Одеса, протоколі допиту ОСОБА_15 від 21.11.2017, протоколі допиту ОСОБА_12 від 31.10.2017, протоколі допиту ОСОБА_12 від 06.12.2018, протоколі додаткового допиту ОСОБА_12 від 03.11.2017, протоколі допиту ОСОБА_16 від 26.03.2020, висновках експерта №337 від 31.10.2017, №19/10-3/749-СЕ/17 від 13.11.2017, №19/10/1-13СЕ20 від 10.10.2020.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Твердження адвоката про відсутність доказів перебування підозрюваного на місці вчиненого інкримінованого злочину та відсутність доказів вступу підозрюваного в змову з невстановленими особами на виконання замовлення, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

З цих же підстав не заслуговую на увагу і твердження адвоката про те, що висновок експерта №19/10-3/749-СЕ/17 від 13.11.2017 містить докази непричетності підозрюваного до проведення пострілів 30.10.2017 з вилученого автомату, а зброя з калібром 5 мм, а не вогнепальна зброя призначена для відстрілу патронів калібру 7,62х39 мм, була використана для вбивства ОСОБА_11 , з урахуванням того, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Посилання адвоката на те, що підозрюваниймає міцні соціальні зв`язки за місцем постійного проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується, хороший майновий стан, раніше не судимий, має повідомлення про підозру у інших кримінальних провадженнях, підозрюваному 56 повних років, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки.
Доводи захисника стосовно незадовільного стану здоров`япідозрюваного заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту на те, що за період з 19.09.2019 до затримання ОСОБА_8 12.01.2020 за підозрою у кримінальному провадженні №0000807 від 31.10.2017 останній проявив належну процесуальну поведінку, не є визначеною законом самостійною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням доданих до клопотання матеріалів на його обгрунтування.

З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання адвоката на те, що підозрюваний затриманий через два роки після інкримінованих подій.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання адвоката на ті обставини, що за чотири місяці перебування підозрюваного під вартою, за його участю не проведено жодної слідчої дії, оскільки приймаючи рішення слідчий суддя пересвідчився у наявності обставин, які перешкоджають закінчити досудове розслідування і відсутність яких мала би бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, що у цьому випадку не мало місця.

Твердження сторони захисту про те, що клопотання слідчого датоване 04 травня 2020 року, тоді як попередня ухвала слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою закінчує свою дію 08 травня 2020 року (а.с. 17 т. 2), на переконання колегії суддів, не тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, з урахуванням дотримання стороною обвинувачення вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, оскільки слідчий звернувся з клопотанням у перший робочий день.
Посилання адвоката на те, що речові докази у даному кримінальному провадженні не додані до клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визнати необгрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону. Порушень в діях органу досудового розслідування вимог ст. 100 КПК України колегія суддів не вбачає.
Твердження захисника про відсутність у матеріалах провадження постанови про визнання речових доказів, не тягнуть за собою необхідність скасування ухвали та відмови у застосуванні запобіжного заходу чи застосуванні менш обтяжливого запобіжного заходу, з огляду на доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості повідомленоїОСОБА_8 підозри, та з огляду на інші долучені до клопотання документи.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання сторони захисту на те, що ухвала слідчого судді не містить чітких підстав для подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, слід визнати непереконливими.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2020 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4