ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/5084/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/971/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2020,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000461 від 19.07.2019 за ч. 5 ст. 191 КК України та повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні №0000300 від 24.07.2019 за ч. 2 ст. 367 КК України щодо ОСОБА_9 .
Як зазначено в ухвалі, 31.03.2020 до Московського районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , в якій він зазначив, що 17.10.2019 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000461 від 19.07.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та у кримінальному провадженні №0000300 від 24.07.2019, по якому ОСОБА_9 23.03.2020 повідмлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя посилався на те, що на теперішній час досудове розслідування триває, підстав казати про невідповідність змісту підозри вимогам ст. 277 КПК України не має. Зміст підозри може бути змінений в ході подальшого розслідування, обставини кримінального правопорушення конкретизовані, а нові докази оцінені у сукупності з іншими, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, доказами.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, після уточнення якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2020, постановити нову, якою повернути скаргу ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000461 від 19.07.2019 за ч. 5 ст. 191 КК України та на повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні № 0000300 від 24.07.2019 за ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в Московському районному суді м. Харкова.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника, що підтримував апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи 17.10.2019 ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000461 від 19.07.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. 23.03.2020 ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000300 від 24.07.2019 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно з ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Згідно з ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Зміст повідомлення про підозру узгоджується з вимогами вказаної статті, оскільки положення ст. 277 КПК України передбачають можливість зазначення стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Щодо спрямованості умислу підозрюваного, то слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Питання щодо наявності чи відсутності умислу на вчинення конкретного діяння може бути остаточно з`ясоване в ході подальшого досудового розслідування. Крім того, із встановленням нових обставин не виключена можливість повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри чи повідомлення нової.

Стосовно порушень правил територіальної підсудності під час розгляду даного клопотання слід зазначити, що враховуючи місцезнаходження органів досудового розслідування ТУ ДБР у м. Полтаві, а також за адресою: м. Харків, вул. Світла, б. 5, що є територією Московського району м. Харкова, зазначене клопотання може бути розглянуто Московським районним судом м. Харкова виходячи з практики, що склалась на час розгляду.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2020 щодо відмови у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000461 від 19.07.2019 за ч. 5 ст. 191 КК України та повідомлення про нову підозру у кримінальному провадженні №0000300 від 24.07.2019 за ч. 2 ст. 367 КК України щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді