Справа № 350/1154/19
Провадження № 11-кп/4808/139/20
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних провадженнях №0000185, №0000189, №80000199 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого вироком Рожнятівського районного суду від 19 вересня 2019 року до чотирьох років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

А також ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки до покарання за даним вироком, та остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду від 26 червня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_9 в користь Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України 2669 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять гривень) 17 копійок витрат за проведення судових експертиз.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000381 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 25 травня 2019 року, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника ОСОБА_11 , побачив там вживаний пилосос "Samsung VC-6015V", вартістю 382 гривні, бензопилу "Husgvarna 142", вартістю 2000 гривень, ручну дискову пилу китайського виробництва, вартістю 700 гривень, діючи з корисливого мотиву, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав вказані речі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3082 гривні.

Крім цього, ОСОБА_9 будучи обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 КК України, 20 червня 2019 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що власник будинку ОСОБА_11 спить в одній з кімнат та не спостерігає за його діями, зайшовши в кладову будинку, побачив там вживану електричну дриль "Einhell", вартістю 385 гривень, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав вказану дриль, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 385 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у таємному повторному викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_9 будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000381 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 КК України, 07 червня 2019 року, у вечірню пору доби, перебуваючи поблизу території господарства по АДРЕСА_3 , та знаючи, що воно належить ОСОБА_8 , діючи незаконно, з корисливого умислу та мотиву особистого збагачення, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник всередину будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрав гармоніку зеленого кольору "Марічка" вартістю 525 гривень, жилет сигнальний "DM Reflectiv Material" вартістю 57 гривень та дорожню сумку чорного та синього кольорів вартістю 53 гривні, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 635 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна повторно, поєднаному з проникненням у житло вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду захисник адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та застосувати відносно ОСОБА_9 ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В обґрунтування апеляційних доводів захисник вказує, що призначене його підзахисному покарання є надто суворим, не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного та особі обвинуваченого. Вважає, що ухвалюючи вирок, суд не обґрунтував неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`яких видів покарання в межах санкцій ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, не обґрунтував неможливість його виправлення без відбування покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто застосування відносно нього ст.75 КК України.

Захисник вказує, що призначаючи покарання суд не врахував наявність такої пом`якшуючої обставини як відшкодування обвинуваченим шкоди, завданої потерпілим, а також волю потерпілого ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання та відсутність будь яких претензій у потерпілих. Вважає, що в сукупності з іншими, важливою обставиною для визначення міри покарання обвинуваченому являється той факт, що на його утриманні знаходиться цивільна дружина ОСОБА_12 і їх малолітня дочка. При цьому, стверджує, що судом безпідставно враховано обставину, що обтяжує покарання перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння. Захисник вважає, що враховуючи вищевказані пом`якшуючі обставини, особу винного та інші обставини справи, є можливим виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, та встановленням іспитового строку.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 підтримали вимоги апеляційної скарги. При цьому, обвинувачений ОСОБА_9 вказував на те, що не заперечує правильність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчинених злочинів.;

- прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила вирок суду першої інстанції залишити без змін;

- потерпілий ОСОБА_8 просив задовольнити апеляційну скаргу захисника.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин встановлених судом є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам та учасниками судового провадження в апеляційному порядку не оскаржуються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного обвинуваченого покарання колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість.

За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону та призначаючи покарання ОСОБА_9 врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно із ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого, дані про особу винного, який повторно вчинив злочини, негативно характеризується по місцю проживання, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих, які претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом обґрунтовано визнано щире каяття у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів.

Суд першої інстанції також прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визнання у відповідності до вимог ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в стані алкогольного сп`яніння, оскільки судом першої інстанції було встановлено, що один із злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України було вчинено обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки та за 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, тобто у межах санкцій вказаних статей, яке буде справедливим та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, покарання ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, який є найбільш тяжким із вчинених ним злочинів, за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років, призначено в межах наближених до мінімальних.

Отже, доводи захисника обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не врахував під час призначення покарання ступінь тяжкості вчинених злочинів та пом`якшуючі обставини - спростовуються наведеним вище, та є неспроможними, оскільки вказані відомості були враховані судом під час обрання виду та міри покарання обвинуваченому.

Крім того, колегія суддів вважає, що застосування ст.75 КК України у даному конкретному випадку є неможливим та таким, що не відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В даному ж випадку, враховуючи те, що ОСОБА_9 раніше судимий, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисні злочини проти власності, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про неможливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Щодо посилання захисника на те, що суд не прийняв до уваги утримання обвинуваченим його цивільної дружини ОСОБА_12 та їх малолітньої дочки, то матеріали кримінального провадження даних на підтвердження таких обставин не містять і стороною захисту не надавались.

Під час розгляду апеляційної скарги були досліджені долучені до апеляційної скарги: довідку про склад сім`ї, видану ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за змістом якої до складу сім`ї входять ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також довідки, відповідно до яких батько обвинуваченого ОСОБА_14 та бабуся ОСОБА_15 знаходить на диспансерному спостереженні в АЗПСМ с. Ріпне з приводу хвороби.

Разом з тим, з долученої довідки про склад сім`ї вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 не зареєстрований та не проживає разом з батьком та бабусею у АДРЕСА_4 , а також згідно з матеріалами провадження обвинувачений проживає в АДРЕСА_1 в такому складі сім`ї він та його мати ОСОБА_16 (а.п.142-143).

Колегія суддів вважає, що вищевказані обставини неможна вважати такими, що свідчать про необхідність пом`якшення покарання або звільнення від покарання, оскільки покарання призначене обвинуваченому судом першої інстанції є законним та справедливим.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання та необхідності звільнення від його відбування з випробуванням, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, та підстав для його пом`якшення чи звільнення від відбування покарання, колегією суддів не вбачається.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування чи зміни не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5