УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000003 та № 0000525

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2019 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2019 року ОСОБА_5 засуджений:
- за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- за ч.2 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч.3 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Цим же вироком засуджені:
ОСОБА_8 :
- за ч.2 ст. 190 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- за ч.2 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч.3 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 ст. 76 КПК України покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_8 у період випробування здійснювати нагляд за останнім.

ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 ст. 76 КПК України покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_9 у період випробування здійснювати нагляд за останнім.
Вирок у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржується.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що не погоджується із вироком суду першої інстанції. Вважає, що обвинувачення відносно нього є необґрунтованим. Також вважає необґрунтованим призначене йому покарання.

Посилається на те, що судом першої інстанції допущено істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що йому під час судового розгляду не надано захисника. Вважає, що судом першої інстанції порушено його право на захист.

Крім того, суд першої інстанції відмовив в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.

Узагальнений виклад заперечень прокурора Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснювалось його право мати захисника під час судового провадження, але він таким правом він не скористався. Тому, його доводи про порушення права на захист є безпідставними.

Узагальнений виклад заперечень потерпілого ОСОБА_11 на апеляційну скаргу.

Просить суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати вирок, оскільки суд першої інстанції не задовольнив його цивільний позов. Апеляційну скаргу потерпілий не подавав.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

1. У період з 23.12.2018 р. до 24.12.2018 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у м. Первомайську, діючи за попередньою змовою між собою, шляхом обману ОСОБА_12 , що полягало у повідомленні останньому неправдивих відомостей про його працевлаштування, заволоділи його грошовими коштами у сумі 4000 грн.

2. В ніч на 11.01.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, повторно, проникли до магазинку «Щедрий Кошик» по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_11 вартістю 1387 грн.

3. 18.01.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою, таємно викрали велосипед дитячий вартістю 900 грн, належний ОСОБА_13 , та санки дитячі - вартістю 250 грн, належні ОСОБА_14 .

4. 25.01.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, повторно, проникли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_15 вартістю 8335 грн.

5. 26.01.2019 р. ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, проникли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_15 вартістю 6170 грн.

6. На початку березня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, проникли до будинку, який знаходиться на АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_16 вартістю 263 грн 20 коп.

7. На початку березня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, проникли на територію ПП «МОЛ КОМ» за адресою: м. Первомайську, вул. Павла Тичини, 55, звідки з території підприємства та його приміщення (здійснивши проникнення до нього) таємно викрали майно підприємства вартістю 392 грн.

8. На початку березня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, проникли на територію ПП «МОЛ КОМ» за адресою: м. Первомайську, вул. Павла Тичини, 55, де проникли до приміщень підприємства, звідки таємно викрали майно підприємства вартістю 336 грн.

9. 15.03.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, проникли до будинку по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_16 вартістю 666 грн.

ОСОБА_5 судом першої інстанції визнаний винним у шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також ОСОБА_5 судом першої інстанції визнаний винним:
- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України;
- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення, житло, сховище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, є правильними та ґрунтуються на досліджених доказах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що висунуте відносно нього обвинувачення є необґрунтованим, але не наводить конкретних аргументів, чому саме він так вважає.

Разом із тим, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів за висунутим обвинуваченням повністю підтверджується його показаннями про визнання вини, які він надав у судовому засіданні та згідно яких підтвердив вчинення ним злочинів, а також детально розповів про обставини їх вчинення.

Також його вина підтверджується показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які у судовому засіданні підтвердили вчинення ними злочинів разом із ОСОБА_5 , а також показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується і письмовими доказами, на які послався суд першої інстанції у вироку, та які у сукупності свідчать про доведеність вини ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_5 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то відсутні підстави вважати його занадто суворим, як вважає апелянт.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 65-67 КК України, та достатньо врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів (два злочини середньої тяжкості та один тяжкий злочин), дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, не працює, проживає в багатодітній сім`ї, сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.

Хоча відомості про особу ОСОБА_5 у цілому є позитивним, та він щиро розкаявся, але, у той ж час, він вчинив два злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин. Також, суд враховує обставини вчинення злочинів, зокрема, значну кількість епізодів злочинної діяльності, що вказує на підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5

ОСОБА_5 покарання визначено правильно, у межах санкції ч.2 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

На думку суду, призначене судом першої інстанції ОСОБА_5 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для його пом`якшення не вбачається.

Що стосується доводів апелянта про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону через порушення його права на захист, то вони не відповідають дійсності.

У даному кримінальному провадженні участь захисника для здійснення захисту ОСОБА_5 згідно ст. 52 КПК України не є обов`язковою.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду, що не бажає участі захисника для здійснення його захисту від висунутого обвинувачення /т.1 а.п. 45/, та у подальшому клопотання про залучення захисника до суду першої інстанції не подавав. Тому, суд першої інстанції його право на захист не порушував. Захисника ОСОБА_5 було надано під час апеляційного розгляду, за його клопотанням.

За такого, відсутні підстави вважати, що право ОСОБА_5 на захист було порушено.

Крім того, під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_5 клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не подавав. Тому, є безпідставними твердження ОСОБА_5 , що суд першої інстанції відмовив в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження. Проте, клопотання ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надійшло до суду лише після ухвалення вироку, і це клопотання було судом задоволено та ОСОБА_5 ознайомився з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі/а.п. 103 т.3/. Отже, право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не порушено.

Враховуючи викладене, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2