Справа № 947/8404/20
Провадження № 1-кс/947/4678/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солтанівка, Любашівського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та місці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 досягли згоди на вчинення розбійного нападу та викрадення громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому узгодивши роль кожного при його вчиненні. Для організації та спрощення вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбали вогнепальну зброю.

Приступивши до реалізації свого узгодженого та злочинного плану, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 07.03.2020 близько 17.10 годині рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області за кермом якого перебувала невстановлена ході досудового слідства особа. Побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_9 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_10 тримаючи в руках вогнепальну зброю здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок майна потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проникли до автомобіля марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в якому ОСОБА_10 наніс удар в область голови ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 в свою чергу використовуючи невстановлений предмет за конструктивними особливостями схожий на вогнепальну зброю, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, із кишені куртки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Самсунг А10» чорного кольору, який належить останньому, вартістю 5000 гривень, тим самим заволодівши майном ОСОБА_9 та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Також, 07.03.2020 близько 17.10 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Маріїнська, ріг вул. 7 лінія, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_9 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_10 тримаючи в руках вогнепальну зброю здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_5 силоміць перемістив потерпілого до заднього сидіння автомобіля, а ОСОБА_10 зайняв місце водія вказаного транспортного засобу та почав рух, вирушивши в бік с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області. Прибувши до кладовища с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 витягли потерпілого із авто та розпочали наносити останньому тілесні ушкодження, невстановленими предметами в область голови, тулуба та кінцівок. В ході завдання потерпілому фізичних страждань ОСОБА_5 здійснив постріл із вогнепальної зброї в результаті завдавши потерпілому тілесні ушкодження у виді рани нігтьової фаланги І пальця лівої стопи та відповідно до п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, продовжуючи реалізацію спільного умислу направленого на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 силоміць посадили ОСОБА_9 до автомобіля марки «Мазда 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Далі, прибувши до вул. Фермерська, с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, обмежуючи можливість потерпілого вільно пересуватися, затягли того до багажного відділення автомобіля марки «BMW» BBI FA79, та вирушили у невідомому напрямку. В цей час до ОСОБА_5 та ОСОБА_11 долучився ОСОБА_8 , який разом із іншими переліченими особами, прибув за невстановленої в ході слідства адресою. Де, діючи відповідно до свого узгодженого злочинного плану, дістали потерпілого із багажного відділення «BMW» BBI FA79, та розпочали наносити хаотичні удари в область голови, тулуба та ніг потерпілого невстановленими предметами, в результаті чого завдали потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку та дві забійні рани голови, які відповідно до п.п. 2 п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та чотири садна правої гомілки які відповідно до п.п. 2 п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В цей час ОСОБА_9 побоюючись за своє життя, скориставшись нагодою та часом поки ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відвернули увагу від нього, здійснив змогу втечі. Однак, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не бажаючи припинити свої протиправні дії маючи при собі вогнепальну зброю, розпочали переслідування потерпілого та хаотичну стрілянину вбік останнього. Про те, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 наздогнати потерпілого не вдалося.

22.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що пред`явлена його підзахисному підозра є необґрунтованою та не підтверджена доказами, ризики не доведені, її підзахисний в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце мешкання, проживає з цивільною дружиною, в зв`язку з чим в задоволенні поданого клопотання просила відмовити та застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), скоєний групою осіб, ч. 2 ст. 146 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань із застосуванням зброї.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.03.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.03.2020 року, епікриз виписний №3458, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2020 року з відповідною довідкою, протокол огляду місця події від 11.03.2020 року, протоколи додаткових оглядів предметів від 16.04.2020 року, висновок експерта №642 від 08.04.2020 року, висновок експерта №123 від 01.04.2020 року, та інші матеріали клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, що з огляду на їх тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у їх вчиненні у встановленому законом порядку судом, тих відомостей, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки останній неодружений, не працює, а відтак і не має офіційного заробітку, свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Крім того, враховуючи, що в рамках даного кримінального провадження наявна потерпіла особа, анкетні відомості якої відомі підозрюваному, оскільки останньому вручено матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу в якому наявні відповідні протоколи допитів такої особи, з огляду на ту обставину, що така особа згідно протоколу додаткового допиту від 13.03.2020 року побоюється фізичної розправи відносно себе, при цьому у випадку подальшого направлення обвинувального акту до суду, така особа може допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя вважає наявним також ризику у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу особу.
За таких обставин, беручи до уваги серйозність інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, у можливому вчиненні яких на теперішній час останній обґрунтовано підозрюється, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обґрунтованість поданого стороною обвинувачення клопотання, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не забезпечить запобігання означеним та встановленим слідчим суддею в судовому засіданні ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується ймовірне вчинення кримінально-протиправних дій з погрозою застосування насильства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000155 від 08.03.2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали припиняє свою дію 20.06.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1