Справа № 991/3680/20
Провадження1-кс/991/3794/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
12 травня 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 із вимогами про зобов`язання службових осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 30.03.2020.
Так, заявник зазначає, що 30.03.2020 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Державного бюро розслідувань заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення. У заяві йшлося про вчинення інспектором роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області, рядовим поліції ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які підпадають під кваліфікацію ст. ст. 365, 366 КК України.
Проте, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, службові особи Державного бюро розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесли, а листом, що був отриманий ним 28.04.2020 повідомили про відсутність достатніх підстав для вчинення таких дій.
Відмова у внесенні службовими особами Державного бюро розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою і стала підставою для звернення до суду із цією скаргою, поданою у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 12.05.2020 для розгляду скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Виходячи із змісту ст. 304 КПК України при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді серед іншого належить встановити чи: 1) передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора про які йдеться у скарзі; 2) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу; 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України; 4) підлягає скарга розгляду у Вищому антикорупційному суді; 4) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

1) Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже слідчий суддя дійшов висновку, що бездіяльність, яка оскаржується ОСОБА_2 підлягає оскарженню на досудовому провадженні.

2) Правом на оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України наділений заявник.
Заявником за визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 60 КПК України є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування
У скарзі ОСОБА_2 порушується питання про зобов`язання уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за заявою від 30.03.2020.
До матеріалів скарги додано відповідну заяву, що надсилалася ОСОБА_2 до Державного бюро розслідувань.
Отже скарга була подана особою, що має право подавати скаргу.

3) Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. (ч. 1 ст. 304 КПК України).
Отже, вказаний у вищеназваній статті процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до фіскального чеку заява про кримінальне правопорушення надіслана на адресу Державного бюро розслідувань засобами поштового зв`язку 30.03.2020.
Відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 № 958 нормативним строком пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) складає три дні від дня подання поштового відправлення.
Враховуючи час поштового обігу між обласними центрами України заява про кримінальне правопорушення мала б бути отримана Державним бюро розслідувань 03-06 квітня 2020 року. Таким чином строк для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань сплинув 07.04.2020. Отже, десятиденний строк на звернення зі скаргою в даному випадку сплинув 18.04.2020
Натомість ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення лише 06.05.2020, тобто після закінчення перебігу визначеного законом 10-денного строку на оскарження. При цьому заявник не порушує питання про поновлення пропущеного строку.
Оскільки, згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України строк на звернення до суду із скаргою обчислюється з дати допущення бездіяльності, а не з часу коли особа довідалася про таку слідчим суддею не може бути взято до уваги строк коли ОСОБА_2 довідався про бездіяльність Державного бюро розслідувань.
Отже скаргу подано із пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

4) Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України (злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК України), статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У заяві про кримінальне правопорушення заявником викладені факти щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 366 КК України, інспектором роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області, рядовим поліції ОСОБА_3 .
Кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 365, 366 КК України не відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, визначеної ч. 1 ст. 33-1 КПК України.
До того ж відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України справа підсудна Вищому антикорупційному суду, зокрема, у разі його вчинення особою вищого складу Національної поліції. До осіб, які підпадають під вимоги п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 Закону України «Про Національну поліцію» відносяться генерал поліції третього рангу; генерал поліції другого рангу; генерал поліції першого рангу.
Отже рядовий поліції, про якого йдеться у скарзі, не відповідає вимогам до суб`єкта злочину, передбаченим у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді або подана після закінчення строку, передбаченого для оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку повертається особі, яка її подала.
За наведених вище підстав, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення належить повернути.
Керуючись ст. ст. 33-1, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1