Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/5016/19
Провадження № 1-кп/723/446/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0001060 від 12.11.2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого, запобіжний захід щодо якого не обирався,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження №0001060 від 12.11.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.155 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники надали суду угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим, укладену 26.12.2019 року, за участю законного представника потерпілої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , яку сторони угоди просили затвердити.

Розглядаючи угоду про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що будучи повнолітнім, 03.11.2019 р. біля 01-00 год., перебуваючи разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позаду бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з ОСОБА_5 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля та погрози застосування такого насилля, вступив з нею у природні статеві зносини.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи повнолітнім, 10.11.2019 р. біля 01-00 год., перебуваючи разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стадіоні «Карпати», що по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з ОСОБА_5 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля та погрози застосування такого насилля, вступив з нею у природні статеві зносини.

Згідно умов угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 155 КК України, а також розміру шкоди, визначивши, що даним кримінальним правопорушенням потерпілій була завдана моральна шкода в розмірі 10000 грн., яку під час укладення угоди обвинувачений відшкодував.

Узгоджуючи міру покарання сторони врахували, що ОСОБА_7 беззастережно визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, що вважають пом`якшуючими обставинами, а також, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, потерпіла сторона не має жодних претензій та підтримує з ним добрі стосунки, а тому домовились про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.155 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., яке на думку сторін відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, підстави оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України та підтвердив дійсність обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що дійсно помирився з потерпілою. Просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений підтвердив, що дана угода укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії обставин інших, ніж зазначені в угоді. Також обвинуваченому зрозумілі роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також те, що в разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності встановленої законом. Також обвинувачений надав згоду на призначення йому покарання, визначеного умовами угоди, вказавши, що спроможний його виконати.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

Захисник просив затвердити угоду та призначити покарання, про яке домовилися сторони угоди, вважає, що наявність пом`якшуючих обставин дає підстави для застосування ст.69 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили затвердити угоду, пояснили, що дійсно помирилися з обвинуваченим, який дійсно відшкодував моральну шкоду в розмірі 10 тис.грн. і претензій будь-якого характеру до нього не мають. Угода укладена та підписана ними без будь-якого насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії обставин інших, ніж зазначені в угоді. Погодилися на призначення обвинуваченому покарання, визначеного умовами угоди, вважають, що до нього не слід застосовувати більш суворе покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України їм зрозумілі, як і те, що після затвердження судом угоди потерпіла позбавляється права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Прокурор заперечував проти затвердження угоди, вважає її такою, що не відповідає закону, так як узгоджене сторонами угоди покарання не відповідає санкції статті ч.1 ст.155 КК України та положенням ст.66, 69 КК України, оскільки відшкодування моральної шкоди не є обставиною, що пом`якшує покарання, тому при призначенні покарання мають бути враховані лише визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченого.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, оскільки останній скоїв природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені повнолітньою особою. Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, вони дійсно помирилися. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_5 і її законний представник повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Обвинуваченому зрозумілі права, визначені п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, а потерпілій - обмеження в праві вимоги в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і зміни розміру вимог про відшкодуванню шкоди.

Суд вважає, що передбачене угодою покарання не суперечить вимогам кримінального закону. Судом встановлено наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також усунення заподіяної шкоди, так як обвинувачений відшкодував потерпілій моральну шкоду в розмірі 10000 грн., що підтверджено їх поясненнями в судовому засіданні. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, приймав участь в АТО, є учасником бойових дій, що підтверджено оглянутим в судовому засіданні посвідченням, виданим 03.08.2015 року. Між потерпілою та обвинуваченим мають місце добрі стосунки. Суд погоджується, що наведені обставини дають підстави для застосування положень ст.69 КК України і призначення покарання більш м`якого, не зазначеного в санкції ч.1 ст.155 КК України, що також відповідає роз`ясненням п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод». На думку суду, штраф в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як це передбачено угодою, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, умови угоди не містять зобов`язань, які підлягають виконанню обвинуваченим і які є очевидно неможливими для виконання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 за участю законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001060 від 12.11.2019 року і призначення ОСОБА_7 узгодженої міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,367,370,371,374,473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 за участю законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001060 від 12.11.2019 року. ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 5100 гривень.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: