Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________04.03.2020
Справа № 490/5309/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року місто Миколаїв
Центральний районний суд місто Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.03.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 13.02.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.05.2017 року умовно достроково, не відбутий строк 11 місяців 19 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з посиланням на тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків;
- вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий: 02.03.2011 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 13.02.2012 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 не працює, не має джерел для власного існування, з 05.06.2012 року знаходиться на обліку в ОНД у лікаря нарколога.
Захисник заперечував проти продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 строків тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором є необґрунтованими, а тому більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступних висновків по заявленому клопотанню.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на викладене та беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не працює, не має джерел для власного існування, раніше судимий за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також тяжкість інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, що, на думку суду, на теперішній час позбавляє можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з метою запобігання ризикам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованим і виправданим продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
За такого, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, 331 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та
враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання до 30 квітня 2020 року, включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 350, 370, 372 КПК України, суд,
Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - продовжити до 30 квітня 2020 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1