Справа № 946/602/20
Провадження № 1-кс/946/235/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Татарбунари Одеської області, українки, працюючої за наймом, не одруженої, з середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимість знята та погашена,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2019 близько 03:30 години ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення чужого майна, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , проникли у будинок АДРЕСА_3 , де відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , а саме заподіявши її тілесні ушкодження у вигляді синців на правій боковій поверхні шиї, на межі верхньої та середньої третини, на межі лівої частини підборіддя та верхньої частини шиї ліворуч від середньої лінії, на лівій боковій поверхні шиї, на межі верхньої та середньої третини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, заволоділи наступним майном: мобільним телефоном марки «Nokia-105», вартістю 500 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошей не було, грошовими коштами в сумі 15000 гривень, 2 чоловічих сорочки 40 розміру, вартістю 150 гривень кожна, на суму 300 гривень, фотоапарат марки «Мир», вартістю 300 гривень, ікону із зображенням «Святої Діви Марії з немовлям на руках», вартістю 200 гривень, дві статуетки, вартістю 50 гривень кожна, на суму 100 гривень, спричинивши збитки потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 16425 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
31.01.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК Україні, по кримінальному провадженню №0000156.
Як посилається слідчий у своєму клопотанні, підозрювана ОСОБА_5 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити правопорушення в якому вона підозрюється.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначили, що на даний момент підозра є обґрунтованою.

Підозрювана ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнала, проти задоволення клопотання не заперечувала. Просила застосувати не цілодобовий домашній арешт. Захисник просив обрати домашній арешт з визначенням нічного часу. Зазначив, що ризики не підтверджені, підозрювана допомагає слідству, з`являється за першою вимогою, а наявна у неї судимість вже погашена. Підозрювана має бажання продовжувати працювати та відшкодувати шкоду потерпілій.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.
В провадженні слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
31.01.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК Україні, по кримінальному провадженню №0000156.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 29.01.2020; протоколом пред`явлення речей для впізнання; висновком експерту № 31 по судово-медичній експертизі від 30.01.2020.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана, може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.
Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Таким чином, підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відповідальність за вчинення якого складає від чотирьох до восьми років позбавлення волі, та при застосуванні до неї міри запобіжного заходу, не пов`язаної з домашнім арештом, вона може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з вказаного, та з огляду на те, що обрати підозрюваному, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, з метою запобігання вищевказаним ризикам, не доцільно у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, що у сукупності дає підстави вважати, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити правопорушення в якому вона підозрюється, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства, тому для запобігання цьому ризику, за доцільне застосувати до підозрюваного домашній арешт.
Однак з огляду на необхідність надання підозрюваній можливості у денний час працювати для забезпечення свого життя, а також надання можливості відшкодувати шкоду потерпілій, слідчий суддя вважає за доцільне обрати не цілодобовий домашній арешт, а домашній арешт у період з 20:00 години до 07:00 години.

Приймаючи до уваги, що строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства, тобто до 31 березня 2020 року.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 20:00 години до 07:00 години, строком на 58 днів.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до кабінету слідчого № 223 Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за викликом слідчого;

2) не відлучатися за межі м. Ізмаїла Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) не покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 години до 07:00 години.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 58 (п`ятдесят вісім) днів і обчислюється з 03.02.2020 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 31 березня 2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 04.02.2020р. о 10:00год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1