Справа № 947/1691/20
Провадження № 1-кп/947/807/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Одесі клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001635 від 24.01.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні суспільно - небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні суспільно - небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України.

З клопотання вбачається, що 29 липня 2019 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи громадський порядок з вікон квартири кидав каміння по припаркованих біля будинку автомобілях та на територію дитячого майданчику, який знаходиться на прибудинковій території.

Дії ОСОБА_6 були помічені мешканцями вищевказаного будинку, якими було повідомлено про хуліганські дії останнього на телефонну лінію служби «102».

Реагуючи на вказане повідомлення, яке надійшло до чергової частини Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за вказівкою безпосереднього керівника, на місце прибули дільничі офіцери поліції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 (посвідчення ОДП 013592 від 11.06.2019 дійсне до 11.06.2023, спеціальний жетон № 0092554), лейтенант поліції ОСОБА_5 (посвідчення ОДП 09314 від 06.03.2018 дійсне до 06.03.2022, спеціальний жетон №0092786), капітан поліції ОСОБА_8 (посвідчення ОДП 002978 від 10.12.2016 дійсне до 10.12.2020, спеціальний жетон №0018129), старший лейтенант поліції ОСОБА_9 (посвідчення ОДП 006106 від 14.03.2017 дійсне до 14.03.2021, спеціальний жетон №0018139), які виконували свої службові обов`язки відповідно до вимог Закону України «Про національну поліції» та перебували у форменому одязі.

На вимогу дільничних офіцерів поліції відчинити вхідні двері та вийти на сходовий майданчик щоб надати пояснення з приводу вчинення ним хуліганських дій, ОСОБА_6 категорично відмовився, висловлюючись на адресу поліцейських нецензурною лексикою.

Після чого на місце прибула мати ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , яка пояснила, що є власницею вказаної квартири, в якій самостійно мешкає її психічнохворий син, що має схильність до самогубства. ОСОБА_10 звернулася до дільничних офіцерів поліції із проханням допомогти потрапити у середину квартири, аби запобігти реальним спробам вчинення самогубства її сином та припинення хуліганських дій, які вчинялись ним по відношенню до інших людей.

На прохання ОСОБА_10 та з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_6 , дільничим офіцером поліції ОСОБА_5 було викликано співробітників Державної служби України з надзвичайних ситуацій в м. Одесі для здійснення аварійного відкриття дверей квартири АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у середині квартири ОСОБА_6 різко зробив крок назустріч поліцейському ОСОБА_5 , та розуміючи, що останній є працівником правоохоронного органу, а саме дільничим офіцером поліції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, який виконує службові обов`язки, з мотивів неповаги до авторитету органів державної вади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності за вчинені ним правопорушення, навмисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна слизової оболонки нижньої губи.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_6 , шляхом привласнення знайденого придбав картонну коробку зелено-червоного кольору, всередині якої знаходились 40 спортивно-мисливських патронів кільцевого калібру .22Lr (5,6х15,6 мм R), виготовлені промисловим способом та призначені до стрільби з нарізної вогнепальної зброї, та один мисливський дробовий патрон 12 калібру, виготовлений промисловим способом та призначений для проведення пострілу з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру, які останній, в порушення вимог інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом МВС України №622 від 21.08.1998, відніс до свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та почав зберігати на підвіконні у кімнаті, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне поводження із бойовими припасами, а саме придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом договору.

Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 527 від 19.12.2019, підозрюваний ОСОБА_6 , на момент вчинення злочину страждав на хворобливий стан психіки у вигляді «Параноїдного розладу зрілої особистості особистості, стан декомпенсації у вигляді динамічного здвигу психотичного рівня» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F60.02 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який за глибиною та ступенем виразності позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_6 також страждає на інший хворобливий стан психіки у вигляді «Параноїдного розладу зрілої особистості, стан декомпенсації у вигляді динамічного здвигу психотичного рівня» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F60.02 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 не здатний приймати участь у судово-слідчих діях та надавати покази.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , страждав та страждає на інший хворобливий стан психіки у вигляді «Параноїдного розладу зрілої особистості, стан декомпенсації у вигляді динамічного здвигу психотичного рівня» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F60.02 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок чого він не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що стосується вчинених кримінальних правопорушень, та за тяжкістю інкримінованих йому злочинів, рекомендоване застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
- витягом з ЄРДР за № 0001635 від 29.07.2019 року;
- рапортом Таїровського ВП про отримання повідомлення про те, що 29.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 психично - хворий мешканець квартири вдарив по обличчю дільничого Таїровського ВП.
- протоколом огляду місця події від 29.07.2019 року;
- висновку експерта № 406-Б від 13.08.2019 року з якого вбачається, що 40 спортивно-мисливських патронів кільцевого калібру .22Lr (5,6х15,6 мм R), виготовлені промисловим способом та призначені до стрільби з нарізної вогнепальної зброї, та один мисливський дробовий патрон 12 калібру, виготовлений промисловим способом та призначений для проведення пострілу з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру;

- постанова про залучення в якості речових доказів від 17.08.2019 року;

- висновоком експерта №1898 від 20.08.2019 року з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововили та садно слизової оболонки нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- висновком судово-психіатричних експертів №527 від 19.12.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, страждав на хворобливий стан психіки у вигляді: параноїдного розладу зрілої особистості, стан декомпенсації у вигляді динамичного здвігу психотичного рівня, який за глибиною та ступенем виразності позбавляв його здатності усвідомляти свої дії та керувати ними, не здатний приймати участь у судово-слідчих діях, та надавати покази. ОСОБА_6 рекомендоване застосування, відносно нього, примусових заходів медичного характеру у виглячді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 не оспорюють правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 та не заперечують проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру. Крім того, потерпілий пояснив, що він працює дельничим Таїровського ВП, та 29.07.2019 року вони отримали повідомлення, що ОСОБА_6 порушує громадський порядок, а саме: кидав каміння з вікон на автомобілі. Він з іншими співробітниками поліції прибули за викликом, але ОСОБА_6 двері квартири не відкрив, у зв`язку з чим були викликані робітники МЧС. Після того, як робіники МЧС вибили двері, він перший зайшов в квартиру у форменному одязі, та прохав ОСОБА_6 припинити хуліганськи дії. На що ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком в область обличчя. Після чого на підлозі в кімнаті де знаходився ОСОБА_6 були знайдені патрони різного калібру.
Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення кримінальних правопорушень.
Необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судово-психіатричних експертів № 527 від 19.12.2019 року, дослідженого судом.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом (п.4 ч.1 ст. 94 КК України).

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом суд враховує положення ч.5 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому судвважає необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, відносно ОСОБА_6 суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає необхідним, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.508 КПК України, обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 діб.
Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в сумі 942,06грн. віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст.92, 93, 94 Кримінального кодексу України, ст.ст.503,508, 512, 513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу з посиленим наглядом, у кримінальному провадженні №0001635 від 24.01.2020 року відносно ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою:зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу з посиленим наглядом.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 діб, тобто до 18.04.2020 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з моменту доставки ОСОБА_6 до медичного закладу.
Речові докази: 36 патронів калібру 22Lr, 4 гільзи патронів калібру 22Lr, 1 гільза патрона 12 калібру та картонна коробка зелено-червоного кольору знищити.

Процесуальні витрати за проведення судовоїекспертизи зброї від 13.08.2019 року № 460 Б сумі 942, 06 грн. - віднести на рахунок держави.
Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам процесу.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду, в частині щодо зміни запобіжного заходу доручити співробітникам Одеського слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Київський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1