Справа № 199/170/20
У Х В А Л А
іменем України
24 січня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002479, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 жовтня 2019 року, близько 06 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Daewoo sens» реєстраційний знак НОМЕР_1 рухався в Амур-Нижньодніпровському м. Дніпро районі, по вул. Калиновій з боку вул. Обоянської в напрямку вул. Путилівської.
Під час руху ОСОБА_5 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному дорожнім знаком №5.35.1 («пішохідний перехід») та дорожньою розміткою 1. 14.1 («Зебра»), розташованого в районі електричної опори №35, на якому знаходився пішохід ОСОБА_4 , перетинаючи проїзну частину зліва направо за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а вразі потреби зупинки для надання їй дороги не прийняв і, продовживши рух, скоїв на нього наїзд.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла:
- забійних ран: в тьмяно-потиличній області праворуч та на підборідді майже по центру; численних саден в лобній області, в області носу, в виличних областях та на підборідді; закритої травми правої гомілки: закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки та закритого перелому правої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків; садна лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3793е від 19 грудня 2019 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху, згідно висновку судової авто-технічної експертизи №11/10.1/1400 від 19 грудня 2019 року, виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Daewoo sens» реєстраційний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18. 1, Правил дорожнього руху України, який свідчить:
п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України, оскільки він повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, примирився з потерпілим та в повному обсязі відшкодував завдані ним збитки.

Захисник ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Підтвердив суду, що обвинувачений повністю відшкодував завдані йому збитки і вони з ним примирилися.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з того, що за вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке за приписами ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Суд враховує, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року (справа №м 199/8402/14-к, провадження № 1-кп/199/448/14) ОСОБА_5 , який також обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України вже звільнявся від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою.

Обов`язковою умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України є вчинення злочину вперше.

Вирішуючи питання щодо то, чи є ОСОБА_5 таким, що вчинив злочин вперше, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, за якими такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Під вчиненням злочину вперше розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: а) була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; б) була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; в) була реабілітована; г) була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; д) відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом.

За наведених обставин, хоча ОСОБА_5 раніше і звільнявся від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, такий злочин вже втратив своє правове значення і з кримінально-правової точки зору обвинувачений вважається таким, що вчинив злочин вперше.

Так само, законодавство не містить заборон щодо повторного застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Опитуванням обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що їх примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Останні розуміють наслідки закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та свідомо бажають цього.

Обвинувачений і потерпілий підтверджують суду факт примирення, котре сприймається судом як акт прощення обвинуваченого з боку потерпілого в результаті вільного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором та з яких мотивів. Свобода волевиявлення потерпілого не викликає у суду сумнівів.

ОСОБА_5 і ОСОБА_4 підтвердили факт відшкодування завданих обвинуваченим потерпілому збитків в повному обсязі.

Суд враховує, що згідно роз`яснень, викладених Верховним Судом України у п. 4 постанови пленуму № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

На підставі викладеного, оскільки наявні передбачені ст. 46 КК України підстави, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.
Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002479, за діяння, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002479, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Речовий доказ: автомобіль «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_5 , скасувавши арешт зазначеного автомобіля (заборону на відчуження, користування та розпорядження), накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року (справа № 932/15404/19, провадження № 1-кс/932/9484/19).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

24.01.2020