ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002483 від 10.10.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи фізичною особою не зареєстрованою у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, протягом 2019 року у гаражному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно приймав від населення за готівковий рахунок брухт чорних металів з метою подальшої реалізації.

Порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, 25 листопада 2019 року у денний час доби, приблизно о 14.50 год., ОСОБА_4 перебуваючи у гаражному приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , прийняв від ОСОБА_6 кисневий балон з чорного металу вагою 67 кілограм, як брухт чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених напільних промислових вагах, за ціною 4 гривні 28 копійок за 1 кілограм, сплативши останньому 287 гривень.

В подальшому 25.11.2019 року о 15.00 год. працівниками поліції проведено санкціонований обшук у гаражному приміщенні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме приміщення незаконного пункту прийому металобрухту, під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_4 діяльності з прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено брухт чорних металів, загальною вагою 274,5 кілограмів, який останній приймав у населення за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту, а також знаряддя злочину, а саме: ваги напільні промислові з електронним блоком, кисневий балон, зошит з чорновими записами.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 213 КК України, який полягає у здійсненні операції з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

30.11.2019 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації його дій за ч.1 ст. 213 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, за обставин, які викладено у письмовому повідомленні про підозру та п.1 вказаної угоди і під час підписання угоди про визнання винуватості підтверджує факт беззаперечного визнання вини.

Сторонами кримінального провадження узгоджене покарання підозрюваному ОСОБА_4 за вчинений злочин, у вигляді 1 року обмеження волі, із звільненням ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене йому покарання, при цьому визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була вільною.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода підписувалася у його присутності, порушень вимог КПК при її укладанні не було, вона відповідає вимогам закону, а тому просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні розслідування, з урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, щиро розкаявся, а також враховує, що злочинними діями обвинуваченого шкоди не завдано.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п.п. 1, 5, 6 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.11.2019, що укладена між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні 0002483 від 10.10.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки в період випробувального строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-207,5 кг металобрухту чорних металів, а саме: старі автозапчастини, головка блоку циліндрів з двох частин, деталі ходової частини та інших частин кузову автомобілів, металеві каструлі, ведра, дрібні металеві частини невідомого призначення та 1 металеву бочку, вилучені 25.11.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , які залишені на відповідальне зберігання ОСОБА_4 конфіскувати;

-електронні ваги, балон з-під ацителену заводський № НОМЕР_1 , вилучені 25.11.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області конфіскувати;

-грошові кошти у сумі 287 грн., вилучені у ОСОБА_6 25.11.2019 року, які зберігаються в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області - конфіскувати.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1