Номер провадження: 11-сс/813/857/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року м. Одеса

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001341, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ст. 356 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року у кримінальному провадженні № 0001341, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ст. 356 КК України задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:019:0195; :02:019:0196; :02:019:0171; :02:019:0172; :02:019:0173.

Заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам на час проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 від 23.05.2016 року, здійснення у будь-який спосіб відчуження зазначених земельних ділянок, проводити будівництво (підготовку до будівництва, вбирання території, роботу спеціальної будівельної техніки, екскаваторів, бульдозерів, автокранів, асфальтоукладальників, тощо) на зазначених земельних ділянках та здійснювати заходи щодо реєстрації прав та обтяжень нерухомого майна.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 18.11.2016 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про накладення арешт на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :02:019:0195; :02:019:0196; :02:019:0173.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивоване тим, що 18.11.2016 року, ні ОСОБА_7 , ні його адвокат не були присутніми в судовому засіданні та повний текст ухвали отримали лише 20.05.2020 року, про що в матеріалах справи є відповідна розписка.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, ОСОБА_7 та його представника, які просили задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, ЄСПЛ, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів не встановлено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена 18.11.2016 року, без участі сторін, а жодних даних про те, що вказана копія була отримана ОСОБА_7 матеріали справи не містять. При цьому в клопотанні, яке міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_7 стверджує про те, що копію ухвали про арешт майна отримав лише 20.05.2020 року через свого представника адвоката ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поновлення процесуального строку передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою суду додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

При цьому норми КПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, а поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним та його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду, тому такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У судовому засіданні апеляційному суду на спростування доводів клопотання прокурор ОСОБА_6 , надав копію повістки про виклик до Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадження на 19.05.2020 року о 11:00 годині у справі за клопотанням адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 18.11.2016 року у справі № 520/14633/16-к в рамках кримінального провадження № 0001341 та саму копію клопотання про скасування арешту від 24.02.2020 року представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , відповідно до якого останній просить скасувати арешт застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року у справі № 520/14633/16-к.

На твердження прокурора, останній були обізнані про прийняте слідчим суддею рішення станом на 24.02.2020 року, тобто на час звернення до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту, що вказує на відсутність поважних причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду.

Представник власника майна не заперечував проти пояснень прокурора та визнав факт обізнаності власника майна про прийняте слідчим суддею рішення, вказавши при цьому,що зазначене судове рішення було отримано з Єдиного реєстру судових рішень. При цьому зазначив, що завірений належним чином текст судового рішення представником власника майна було отримано лише 20.05.2020 року.

Вирішуючи питання щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд враховує, що дані про наявність прийнятого слідчим суддею рішення про накладення арешту на земельні ділянки були відомі стороні власника майна станом на 24.02.2020 року.

При цьому, сама по собі обізнаність з рішенням суду, яке отримано апелянтами з Єдиного реєстру судових рішень, не позбавило можливості останніх аргументувати клопотання про скасування арешту, в тому числі з огляду на конкретні посилання щодо обставин накладеного арешту на час звернення з клопотанням про його скасування.

Як вбачається з тексту наданого прокурором клопотання захисника про скасування арешту, яке було подано до Печерського районного суду м. Києва обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту на майно адвокат ОСОБА_9 посилається на повний текст оскаржуваної ухвали, в тому числі цитує її та доходить висновку, що ухвала слідчого судді є дублюванням тексту клопотання слідчого, що свідчить про обізнаність апелянта з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення.

При цьому, в якості додатків до клопотання про скасування арешту майна апелянт посилається на ухвалу слідчого судді, яку отримано з Єдиного реєстру судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Представником власника майна не наведено в апеляційному суді даних щодо невідповідності ухвали, яка була отримана представником з Єдиного реєстру судових рішень та копії ухвали, отриманої з Київського районного суду м. Одеси.

Тобто, будучи обізнаними про існування оскаржуваної ухвали ще на момент подання клопотання про скасування арешту майна до Печерського районного суду м. Києва, а також про сплив визначеного законом 5-денного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 та власник майна апеляційну скаргу в установлений законом строк не подали та своїм правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не скористались.

Інших доводів, які вказують на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді власник майна та його захисник в поданій апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не навели.

Водночас, апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.
В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і необґрунтовані відповідними правовими нормами Кримінального процесуального Закону України.
За таких підстав, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження захисником був пропущений без поважних причин, в зв`язку з чим поновленню не підлягає, а тому в задоволені клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 117, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001341, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ст. 356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4