Справа № 635/270/20
Провадження № 1-кс/635/110/2020
У Х В А Л А

17 січня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна, -

встановив:

15 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна, в якому прокурор накласти арешт на автомобіль марки ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, з визначенням місця зберігання вказаного автомобілю за адресою мешкання власника: АДРЕСА_1 , заборонивши приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати, проводити ремонтно-відновлювальні роботи, та відчужувати вказаний автомобіль.

Як зазначено в клопотанні прокурора, 10.01.2020 надійшло повідомлення від експертів ТСЦ №6350 про те, що в автомобілі ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 змінений ідентифікаційний номер кузова. ( НОМЕР_3 ). Вказане повідомлення слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.290 КК України. 10 січня 2020 року слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 було проведеного огляд автомобіля ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 , який у подальшому згідно діючого законодавства України було тимчасово вилучено разом із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що без вилучення авто та свідоцтва сліди злочину могли бути знищені, а саме авто передане іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. За кермом автомобіля ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 перебував громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 . Під час досудового слідства необхідно буде провести судово-трасологічну експертизу автомобілю на предмет встановлення внесення змін до ідентифікаційних номерів кузова та двигуна зазначеного авто.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати клопотання у її відсутність.

Володілець транспортного засобу, відносно якого витрушується питання про накладення арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання прокурора про арешт у його відсутність, в якій вказав, що проти задоволення клопотання не заперечував.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме автомобіль марки ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 , має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Також, прокурором доведено необхідність арешту на зазначений автомобіль, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що майно, а саме, автомобіль марки ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та існує необхідність накласти арешт на нього.

Між тим, докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, приходжу до висновку, що накладаючи арешт на автомобіль марки ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 , необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме тимчасове позбавлення власника права відчужувати арештоване майно, без заборони розпорядження та користування майном. Така заборона у свою чергу сприятиме збереженню даного майна як речового доказу у справі, проте не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із визначенням місця зберігання вказаного автомобілю за адресою мешкання власника: АДРЕСА_1 , заборонивши приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати, проводити ремонтно-відновлювальні роботи, та відчужувати вказаний автомобіль.

Майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 10.01.2020 та на яке арешт накладено даною ухвалою шляхом встановлення заборони відчуження (марки ЛУАЗ 969М н.з. НОМЕР_1 ) підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали надіслати слідчому СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 (вул. Радянська, 34, м. Люботин Харківського району Харківської області, 62433), прокурору Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 (Григорівське шосе, 52, м.Харків, 61034) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1