Справа № 495/8872/16-к
Провадження № 1-кп/947/299/20
УХВАЛА

09.04.2020 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004501 від 02.09.2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До обвинуваченого ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого було продовжено до 16.04.2020 року.

Під час судового засідання, при обговоренні порушеного судом питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор вважав за доцільне продовжити строки застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_11 звернулась до суду з клопотаннями про зміну запобіжного заходу, вжитого щодо ОСОБА_6 на особисте зобов`язання. Такі клопотання мотивовані відсутністю дотримання необхідного балансу між суспільним інтересом тримання ОСОБА_6 під вартою та його правами і охоронюваними законом інтересами, натомість сама тяжкість злочину, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_6 не є єдиною належною підставою для утримання ОСОБА_6 під вартою.

ОСОБА_6 підтримав вимоги вказаного клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Прокурор заперечував проти поданого захисником ОСОБА_11 клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 з мотивів їх необґрунтованості.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишили дане питання на розсуд суду.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , з урахуванням особи обвинуваченогоОСОБА_6 , що він обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину проти життя, яке є найвищою соціальною цінністю, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні злочинів, колегія суддів приходить до висновку, що існує реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення та можливість обвинуваченого переховуватись від суду.
Також, враховуючи, що передбачені ст.177 КПК України ризики не знизились та не відпали, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес у триманні обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам, тому, продовжуючи відносно обвинуваченогоОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів приходить до висновку, що необхідно продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

За викладених підстав, суд приходить до висновку, що не встановлено правових підстав для задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 184, 194, 197, 331, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі строком на 60 діб, тобто до 08.06.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3