Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0000096 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 24 січня 2020 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Альтен Плюс» ОСОБА_7 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене 24.01.2020 року на території земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні в товариства з обмеженою відповідальністю «Альтен Плюс», а саме: вісім колод дерева породи «сосна» діаметрами: 24 см. одна колода, 26 см. дві колоди, 28 см. дві колоди, 30см. одна колода, 40 см. одна колода та довжиною 4 метри, які знаходяться на відповідальному зберіганні на території ДП «Клесівське лісове господарство», що по вул.Залізнична,61 смт.Клесів, Рівненської області (далі клопотання).

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, в задоволенні клопотання відмовлено.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що суперечить загальним засадам кримінального процесуального закону. Вказує, що вказане в клопотанні майно, визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, а тому посилання слідчого судді в частині невідповідності вилученої деревини критеріям ст.98 КПК України є необгрунтованими. Зазначає, що повернення майна особі може призвести до приховування, зникнення, втрати чи передачі зазначеного речового доказу, оскільки майно перебувало на лісопилорамі, де йде безперервна переробка деревини з подальшою її реалізацією. Крім того вказує на необхідність проведення експертних досліджень з майном.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора в ухвалі зазначив, що прокурор не довів належними та допустимими доказами про те, що було вчинено кримінальне правопорушення. Як на доказ слідчий в своєму клопотанні посилається на показання свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , однак протоколи допиту цих свідків не є належними та допустимими доказами, оскільки, долучені копії протоколів допитів свідків не відображають інформації, в якому кримінальному провадженні вони допитувалися, крім того, копія протоколу допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не містить інформації щодо особи, яка провела допит. Датою допитів зазначено 24.01.2019 року без зазначення часу, в той час коли відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 24.01.2020 року о 18 год.09 хв. Тому протоколи допиту свідків в силу ст.86 КПК України є недопустимими доказами та не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, пояснення директора ТОВ «Альтен Плюс» ОСОБА_7 та представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження .

Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно вищевказаних вимог закону не дотримався.

Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно та залишаючи це клопотання без задоволення, виходив з того, що прокурором не доведено того факту, що тимчасове вилучене майно відносно якого було подано клопотання про арешт, здобуте злочинним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В клопотанні прокурора містяться припущення про те, що деревина здобута можливо злочинним шляхом.

З матеріалів провадження вбачається, що 24.01.2020 р. в Сарненський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшло повідомлення про те, що 24.01.2020 р. близько 12.15 год. в ході спільного відпрацювання працівниками поліції, лісництва, та РДА, які входили до складу районної робочої групи з питань законності зберігання лісопродукції, затвердженої розпорядженням голови Сарненської районної державної адміністрації від 23.01.2020 р. № 02/09/09-4420 щодо перевірки законності зберігання лісопродукції на території Сарненського району, зокрема на територіях лісопильних рам, під час якої в смт.Клесів вул.Шкільна, 30, яка перебуває в оренді ТзОВ «Альтен Плюс» було виявлено факт зберігання 8 колод породи «Сосна» без відповідних документів та без бірок на колодах.

24.01.2020 р. в ході проведеного огляду місця події території пилорами було виявлено, оглянуто, опечатано та вилучено 8 колод дерева породи «сосна» без відповідних бірок, які визнано речовими доказами, та передано на відповідальне зберігання на територію ДП «Клесівське лісове господарство» до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області від 24.01.2020 р. вищевказане майно визнано речовими доказами.

Аналізуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що проведені слідчі дії у кримінальному провадженні №0000096 від 24.01.2020 р. у повному обсязі обґрунтовують підозру вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Також апеляційна інстанція звертає увагу на той факт, що відомості про вчинення злочину за ознаками ч.1 ст.246 КК України внесено до ЄРДР 24.01.2020, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду прокурора з клопотанням про накладання арешту на майну є цілком обґрунтованим, а висновки слідчого судді щодо необхідності відмовити у задоволенні клопотання передчасними.

Так, слідчим суддею не прийнято до уваги положення статей 170-173 КПК України, не враховано правові підстави для арешту майна, не прийнято до уваги, що вилучене майно визнано речовими доказами, ризики щодо можливості приховати або відчужити колоди дерева породи «сосна».

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги положення ч.3 ст.99 КПК України, згідно якої сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа.

Однак, в суді першої інстанції стороною захисту подано копії документів, які підтверджують законність походження лісоматеріалів (договір купівлі-продажу №12/8 від 16.12.2019 року, укладеного між ДП «Клесівське лісове господарство» та ТОВ «Альтен плюс»), проте на підтвердження достеменності цих документів не надано суду їх оригінали.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у відповідності до Тимчасової інструкції з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженої Наказом Державного агентства лісових ресурсів №202 від 27.06.2012 р., кожний стовбур повинен маркуватись бирками («чіпами») встановленого зразка. Продаж же такої деревини без спеціального маркування бирками жодним державним лісогосподарським підприємством в України не здійснюється. Відсутність бирки напряму свідчить про незаконність походження деревини і як наслідок, підроблення документів, за якими вона була придбана і транспортувалася.

На час апеляційного розгляду, на вказаній в клопотанні деревині бирки встановленого зразка, які б мали відповідну серію, форму, дозволили б ідентифікувати кожний стовбур дерева (його походження, дату рубки, тощо) відсутні.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Зважаючи на вищевикладене та в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження). Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчим суддею не враховано, що метою накладення арешту є збереження речових доказів. При цьому колегія суддів зауважує на ту обставину, що вищезазначене майно 24 січня 2020 року визнано речовими доказами.

Щодо визнання недопустими та неналежними доказами показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , зафіксовані у відповідни протоколах, то колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказів, які б свідчили, що зазначені в ухвалі слідчого судді свідки безпосередньо допитувались в суді, не має.

За наведеного, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу якою клопотання прокурора про арешт майна від 24 січня 2020 року задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на вісім колод дерева породи «сосна» діаметрами: 24 см. одна колода, 26 см. дві колоди, 28 см. дві колоди, 30 см. одна колода, 40 см. одна колода та довжиною 4 метри, які знаходяться на відповідальному зберіганні на території ДП «Клесівське лісове господарство», що по вул.Залізнична,61 смт.Клесів, Рівненської області, до його скасування у встановленому законодавством порядку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3