Справа № 597/1559/19
Провадження № 1-кп/597/91/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідавань за № 0000187 від 04.09.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта базова загальна середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого:

19.10.2000 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 11.09.2004 року після відбуття покарання;

19.04.2007 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.08.2010 року після відбуття покарання;

20.04.2012 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

30.07.2012 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.01.2016 року після відбуття покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 року до Заліщицького районного суду в порядку ст.291 КПК України звернувся прокурор з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим за злочини майного характеру, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин. Так, 22 серпня 2019 року біля 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні недіючого магазину ОСОБА_6 , що в с.Винятинці по вул.Центр 6Б Заліщицького району Тернопільської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він не був помічений сторонніми особами, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав переносний кондиціонер торговельної марки Агро, модель AMG18W, вартістю 2775 гривень, та чотири ручки з металопластикових вікон, вартістю 200 гривень. Після чого з викраденим з місця події втік, чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 2975 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Під час підготовчого судового засідання 24.12.2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення згідно вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, згідно з умовами якої:

обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та відшкодував потерпілій заподіяні збитки;

сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Заліщицькому районному суду.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду в закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Відповідно до вимог ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 . Та його захисник ОСОБА_5 просять затвердити угоду, в якій обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, та призначити йому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 просить затвердити угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 та пояснила, що розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердила суду, що не має до обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальних претензій. Матеріальну шкоду їй відшкодовано в повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно з вимогами ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, спричиненої потерпілій, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом. А, тому, суд вважає, що угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити.

Суд також вважає, що речові докази у кримінальному провадженні: три віконні ручки та кондиціонер, слід вважати переданими за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Також суд вважає, що слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведених судової товарознавчої та дактилоскрпічної експертиз, оскільки вони виникли через проведення експертиз речових доказів.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000187.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 24 грудня 2019 року покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: три віконні ручки, кондиціонер, вважати переданими за належністю ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведених судових товарознавчої та дактилоскопічної експертиз № 6.1-1010/19 від 16.09.2019 року, № 1.4-691/19 від 23.09.2019 року у розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1