Справа № 565/1988/19
Провадження № 1-кп/565/209/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 09.07.2019 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовська, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою (освітній ступінь бакалавр), неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене у великих розмірах.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_4 30.09.2019 року приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи у лісопосадці, що неподалік навчально-тренувального центру по м-ну Перемоги 55 в м. Вараш Рівненської області, біля одного із дерев, шляхом привласнення знайденого, придбав близько 47 (сорока семи) блістерів таблеток із маркуваннями «SUBUTEX 8mg», які в подальшому, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, без мети збуту, з метою особистого вжитку, незаконно зберігав у квартирі свого проживання, що по АДРЕСА_1 до 07 год. 21 хв. 01.10.2019, доки працівники поліції Вараського ВП ГУ НП в Рівненській області в ході обшуку проведеного на підставі ухвали Кузнецовського міського суду, не виявили та вилучили у ОСОБА_4 317 цілих таблеток та 1 фрагмент таблетки (які містилися у 47 блістерах з написом «SUBUTEX 8mg» та паперовому згортку), які в своєму складі містять наркотичний засіб бупренорфін, загальною масою - 2,306 г, який згідно із висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому обвинуваченні беззастережно визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_4 показав, що 30.09.2019 року приблизно о 22 год. 00 хв. перебува у лісопосадці неподалік навчально-тренувального центру по м-ну Перемоги 55 в м. Вараш Рівненської області. Біля одного із дерев знайшов близько 47 (сорока семи) блістерів таблеток із маркуваннями «SUBUTEX 8mg», які були у згортку обмотаному ізоляційною стрічкою. Про те, що таблетки «SUBUTEX» містять наркотичний засіб він знав від своїх знайомих. У подальшому для особистого вживання зберігав знайдені таблетки «SUBUTEX» у квартирі свого проживання, що по АДРЕСА_1 . Продавати таблетки наміру він не мав. Особисто вжив половину таблетки 30.09.2019 року вдома, а зранку 01.10.2019 року працівники поліції під час обшуку виявили та вилучили у нього з квартири 317 цілих таблеток та 1 фрагмент таблетки (які містилися у 47 блістерах з написом «SUBUTEX 8mg» та паперовому згортку). Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому та просив його суворо не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на ОСОБА_4 .

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненого у великих розмірах обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки учасники судового провадження ці обставини не оспорюють. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст зазначених обставин, така позиція є добровільною та роз`яснив, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні поза розумним сумнівом повністю знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує думку прокурора про розмір та вид призначення кримінального покарання ОСОБА_4 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Так, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

З вимоги про судимість ОСОБА_4 № 4976/215/0119 від 19.07.2019 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Довідкою ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» № 1300 від 15.11.2019 року підтверджується, що обвинувачений не перебуває на обліку в лікаря -нарколога та в лікаря-психіатра.

Характеристикою з місця проживання від 51.11.2019 року, виданою дільничним офіцером Сектору превенції Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, підтверджується, що ОСОБА_4 характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

З досудової доповіді складеної уповноваженим органом пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків передбачених ч.3 ст. 76 КК України.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

За викладених обставин, з врахуванням позиції прокурора, що просив визнати винуватим обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суспільно небезпечного характеру вчиненого злочину, суд вважає, що для досягнення мети покарання передбаченої ст. 50 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі. Вказане покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_4 , та інші обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим вбачає правові підстави для застосування до нього ст. 75 КК України та призначення покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 та ст. 126 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого процесуальні витрати на проведення експертизи №2.1-981/19 від 06.11.2019 року у розмірі 1 884, 12 грн.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 100, 124, 126, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання та встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 додатково обов`язок:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні на загальну суму 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

-317 цілих таблеток та 1 фрагмент таблетки, які містилися у 47 блістерах з написом «SUBUTEX 8mg» та паперовому згортку (крім кількості речовин 0,4083 г гомогенізованих речовин, які використано в процесі дослідження) загальною масою наркотичного засобу бупренорфін 2,306 г знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області учасниками судового провадження передбаченими ст. 393 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1