Дата документу 01.06.2020 Справа № 325/337/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 325/337/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1134/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисників обвинуваченої ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 5 травня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 3 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Приазовського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 5 травня 2020 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 3 липня 2020 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані про особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого злочину та суворість покарання, що загрожує ОСОБА_9 в разі визнання її винною, свідчать про існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків, що виправдовує подальше тримання обвинуваченої під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не буде здатний забезпечити її належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі захисники обвинуваченої адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважають ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та нормам КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що в клопотанні прокурор не зазначив жодного доказу на підтвердження наявності ризиків переховування від суду чи впливу на свідків, а фактично послався лише на тяжкість інкримінованого злочину.

Також зазначають, що ОСОБА_9 вже п`ять місяців знаходиться під варто, раніше не судима, а всупереч висновків суду першої інстанції, вона має постійне місце проживання та місце реєстрації, позитивні характеристики та міцні соціальні зв`язки з родичами.

Так, ОСОБА_9 має зареєстроване місце проживання в житловому будинку, власницею якого є її мати, яка не заперечує проти проживання її доньки разом з нею в разі застосування до неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, між ними існують тісні та міцні родинні стосунки, мати проживає в будинку одна, є пенсіонеркою, за віком та станом здоров`я потребує сторонньої допомоги.

Крім того, ОСОБА_9 позитивно характеризується за місце реєстрації та проживання, має там тісні соціальні зв`язки, приймає участь у церковному хорі, що підтверджується відповідними характеристиками.

Звертають увагу на те, що всі свідки, які були очевидцями злочину, вже допитані судом, тому ОСОБА_9 ніяким чином не може вплинути на зафіксовані в судовому засіданні покази вже допитаних свідків.

Вважають, що суд не перевірив можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тримання її під вартою протягом тривалого строку пов`язано з її майбутнім покарання за інкримінований злочин.

Просять ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який рішення суду вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 злочину, який відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів проти життя особи, суворість покарання у виді позбавлення волі до 15 років, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, неповнолітніх дітей на утриманні, офіційного працевлаштування та постійного джерела доходу, продовжує існувати вкрай високий ризик переховування від суду.

Також не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки хоча вони дійсно були допитані в судовому засіданні, проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, між обвинуваченою та свідками наявні дружні стосунки, у зв`язку з чим, вона може здійснювати на свідків певний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому не виключається необхідність їх повторного допиту в разі виявлення розбіжностей у їх показаннях.
Незважаючи на те, що ОСОБА_9 раніше не судима та має матір похилого віку, яка потребує догляду, встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, як того вимагають апелянти, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду та впливати на свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачена має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно, приймає участь у церковному хорі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки соціальні та родинні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на її поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, особливо враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вбивстві свого чоловіка, вчиненому в стані алкогольного сп`яніння.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисників обвинуваченої ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 5 травня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні обвинуваченої ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 3 липня 2020 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4