Справа № 539/985/20
Провадження № 1-кп/539/129/2020
ВИРОК
іменем України
13 травня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Круглик, Лубенського району Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, пенсіонер, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 08.03.2020, близько о 09:00 год., зайшов до приміщення літньої кухні , яка знаходиться на території господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , до якої мав вільний доступ. Перебуваючи у вищевказаному приміщенні у ОСОБА_6 виник умисел на крадіжку компресора від холодильника «Днепр-2».
Так, ОСОБА_4 демонтував та викрав компресор від холодильника «Днепр-2» вартістю 233 грн., відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 657 від 23.03.2020 року, належний ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальних збитків на суму 233 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
25.03.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яку передано на затвердження до суду.
У відповідності до умов вказаної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, узгодили міру покарання за вчинений ним злочин, а саме за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що угода про примирення укладена з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.
Потерпіла під час судового засідання також просила затвердити угоду про примирення, пояснивши, що дана угода укладена з обвинуваченою добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення від 25.03.2020 року, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, який визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода при примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 628,04 грн.
Речовий доказ: компресор від холодильника «Днепр 2», який збергіається в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 , як їй належне майно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1