У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" січня 2020 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0004330 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.11.1995 року вироком Ватутінського районного суду м.Києва за ч.3 ст.140, ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 25.10.2000 року з Сумської виправної колонії №116 умовно-достроково, на підставі постанови Ковпаківського районного суду м.Суми, невідбута частина покарання 2 роки 7 місяців,
- 10.08.2001 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 94, 42 43 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 27.12.2001 року Апеляційним судом м.Києва вирок приведено у відповідність з чинним законодавством та засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 94,42, 43 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 18.09.2013 з Білоцерковської виправної колонії №35 за постановою Білоцерківського міського суду Київської області від 10.09.2013, умовно-достроково, невідбута частина покарання 2 роки 7 місяців 11 днів,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою суду від 25.11.2019 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , строк дії якого закінчується 23.01.2020 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Обговоривши у судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, думку потерпілого, який поклався на розсуд суду, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти продовження строків та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та злочинів проти життя та здоров`я, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, обвинувачується у скоєнні корисних злочинів, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання від чотирьох до восьми років позбавлення волі (за ч.3 ст.186 КК України), та від семи до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна (за ч.2 ст.187 КК України), офіційно ніде не працює, законних джерел доходу не має. Крім того, в даний час на розгляді Печерського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за п.6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1, 3 ст.357 КК України.
Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд, крім іншого, враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , на думку суду, дають підстави для висновку, що продовжують існувати з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При цьому обставини, на які посилається сторона захисту у клопотанні про зміну запобіжного заходу, на думку суду, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, що його створює обвинувачений для суспільства в цілому.
Крім того, неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку. Будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, суду не надані.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів.
Із урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 331, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 19 березня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, якому направити її копію.
В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1