Провадження №1-кп/523/432/20
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 січня 2020 року

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підсудної ОСОБА_7 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0002776 від 12.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограду Дніпропетровської області, українки за національністю, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, зі слів маючої неповнолітню дитину 2005 року народження, працюючої старшим продавцем супермаркету «Обжора», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
На розгляді Колегії суддів Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а строк застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за останньою за часом ухвалою попереднього складу Колегії суддів від 02.12.2019 року, спливає 30.01.2020 року.

До початку судового засідання прокурором ОСОБА_5 подано письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудної ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд не завершений, строк тримання підсудної під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_5 на підтримку внесеного клопотання, з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вислухавши думку підсудної ОСОБА_7 , яка підтримала свого захисника, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали судового провадження, Колегія суддів доходить наступного.

За ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців, незалежно від наявності клопотань.
Відповідно до ст.177 зазначеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пункт 4 ч.2 ст.183 означеного Кодексу встановлює, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За обвинувальним актом, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), яке передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи на те, що підсудна ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, має неповнолітню дитину 2005 року народження та позитивно характеризується за місцем утримання, забезпечена місцем тимчасового проживання в м.Одесі, але остання місцем реєстрації чи постійним місцем проживання в Одеському регіоні не забезпечена, у шлюбі не перебуває, суспільно-корисною працею на час затримання не займалась, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що, за версією сторони обвинувачення, потягло загибель людини.
Наведені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудної ОСОБА_7 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків останньої в місці тимчасового проживання, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності її провини у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, частково підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудної від суду та незаконного впливу на ще на допитаних в суді свідків обвинувачення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудною процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_6 щодо відмови в задоволення клопотання прокурора за відсутністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, Колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, більш м`який запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими вказаній підсудній обставинами і тяжкістю висунутого їй обвинувачення, їх наслідками та підвищеною суспільною небезпечністю, що за версію прокурора, призвело до загибелі людини, а стороною захисту в судовому засіданні взагалі не наведено переконливих підстав застосування іншого запобіжного заходу до підсудної, що обумовить гарантії її явки до суду та належну процесуальну поведінку.

Крім того, слід зауважити на тому, що Колегією суддів за ухвалою від 16.05.2019 року визначено альтернативний тримання під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у встановлених законом межах, а зі змісту розглядуваного клопотання прокурора ОСОБА_5 вбачається вжиття підсудною ОСОБА_7 після вчинення інкримінованого діяння заходів з приховування слідів злочину, з огляду на що та зважаючи на особисті дані підсудної, Колегія суддів вважає, що у даному випадку суспільний інтерес превалює над правом вказаної особи на її свободу.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудній ОСОБА_7 злочину, у взаємозв`язку з неналежним забезпеченням прокурором явки ще не допитаних в суді свідків обвинувачення в судове засідання та неможливістю за таких обставин закінчити судовий розгляд у більш стислий термін, Колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеної підсудної не зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, внаслідок чого клопотання прокурора ОСОБА_5 належить задовольнити частково.

Втім, виходячи з того, що за ухвалою Колегії суддів від 16.05.2019 року, підсудній ОСОБА_7 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення вказаною підсудною або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, внаслідок чого підсудна має бути звільнена з-під варти, на останню необхідно покласти відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 31, 177-178, 183, 193-194, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, Колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудній ОСОБА_7 , обвинуваченій у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити частково.

Продовжити на час подальшого судового провадження застосування до підсудної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком на 2 місяці, тобто до 22 березня 2020 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Колегії суддів від 16.05.2019 року (сто дев`яносто дві тисячі сто гривень), покласти на підсудну ОСОБА_7 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками в даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудній ОСОБА_7 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудною покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самою підсудною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудна звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудній ОСОБА_7 , що якщо вона, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 22.03.2020 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3