справа № 208/7299/19
№ провадження 1-кп/208/360/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001694 від 04.09.2019 року за обвинувальним актом, який надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.12.2004 Баглійським р/с м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.15 ч.3 cт.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 13.03.2007 Баглійським р/с м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком суду від 20.12.2004. До відбуття 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 03.12.2010 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.393 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком суду від 13.03.2007. До відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

- 15.10.2019 Дніпровським р/с м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 24.10.2019 Баглійським р/с м. Дніпродзержинська за ч.2 cm 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

02 червня 2020 ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.10.2019 року та вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.10.2019 року виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019. приблизно о 18.00 год. ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із раніше знайомим йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в кафе-барі «Баракуда», розташованому по пр. Свободи, 44Г в м. Кам`янське, де вони розпивали спиртні напої. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном «HUAWEI Y6 2018 ATU-L21» іmеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_4 сприймає його як добропорядного громадянина та довіряє йому, попросив у ОСОБА_4 його мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка.

ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 , очікуючи, що останній поверне належний йому мобільний телефон після здійснення дзвінка, добровільно передав ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон «HUAWEI Y6 2018 АTU-L21» іmеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2 490 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 заволодів майном останнього, та не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон, вийшов з приміщення кафе-бару «Баракуда» та залишив місце вчинення злочину. Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2 490 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю суду вказав, що 02.09.2019 року близько 15-00 години біля магазину АТБ що на вул. Лисенка познайомився з потерпілим, хлопцем на ім`я ОСОБА_6 , разом вживали горілку, свої речі, а саме його паспорти, одяг він залишив в камері схову АТБ. Потім десь о 17-00 вони прийшли до кафебару «Баракуда» по пр. Свободи, пили пиво. Він попросив у ОСОБА_6 його мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного дзвінка, та вийшов з ним з кафе. Ключ від камери схову він залишив за столом де залишився ОСОБА_6 . Отримавши від потерпілого телефон, він вийшов на вулицю та на таксі доїхав до залізничного вокзалу, де продав телефон за 800 грн. Щиро розкаюється. Цивільний позов визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_4 суду вказав, що 02.09.2019 року він перебував в кафе біля АТБ по вул. Бєсєдова де вживав пиво, до нього підійшов незнайомий хлопець, який представився як ОСОБА_7 . Який поскаржився що посварився з дружиною і йому ні з ким випити. Денис купив пляшку горілки в АТБ, яку вони вжили, після чого вони пішли до кафебару «Баракуда» по пр. Свободи де пили пиво. Потім ОСОБА_7 попросив у нього мобільний телефон подзвонити бо його телефон розрядився. Він передав ОСОБА_7 свій мобільний телефон і ОСОБА_7 вийшов з кафе, почекав хвилин 10-15, ОСОБА_7 не повернувся, він вийшов на двір, того ніде не було. Повернувшись до кафе він побачив, що ОСОБА_7 залишив ключ від камери схову АТБ, він взяв його та пішов в магазин, де виявив речі ОСОБА_7 , його паспорти громадянина України та одяг.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, його вина повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження за № 0001694 від 04.09.2019 року, а саме:

- витягом з ЄРДР від 04.09.2019 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України та фабулою 02.09.2019 року приблизно о 17-00 год. за адресою м. Кам`янське пр. Свободи в кафе барі «Баракуда», невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа майном, що належить ОСОБА_4 , завдавши останньому майнової шкоди (а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 04.09.2019 року, яким зафіксовано огляд приміщення кафе-бару «Баракуда» по пр. Свободи 44 в м. Кам`янське, нічого не вилучалося (а.с.8-12);

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 16.09.2019 року за № 19/12.1/1059 відповідно до висновку якої ринкова вартість мобільного телефону придбаного 13.12.2018 року в новому стані, який на час скоєння кримінального правопорушення був в робочому стані складала 2490,00 грн. (а.с.36-38);

- протоколом огляду предмету від 08.10.2019 року, яким зафіксовано огляд мобільного телефону, який для огляду надала ОСОБА_8 (а.с.59-60);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.10.2019 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав особу під № 4 як ОСОБА_5 , пояснивши, що 02.09.2019 приблизно о 15-00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в кафе-барі по вул. Бєсєдова познайомився з ОСОБА_9 та разом пішли в кафе-бар «Баракуда» де продовжили вживати спиртні напої. Приблизно о 16-00 ОСОБА_5 попросив у нього його мобільний телефон для здійснення дзвінка, він передав йому мобільний телефон, ОСОБА_9 вийшов з кафе та більше не повернувся. Однак ОСОБА_9 залишив в кафе свій пакет, в якому знаходився ключ від камери зберігання в магазині АТБ, в якій знаходилися речі ОСОБА_5 а саме: документи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та інше), а також носимі речі (а.с.65-66);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.10.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу під № 4 ОСОБА_5 як хлопця, який на початку вересня 2019 року, перебуваючи в магазині по пр. Свободи, 103 продав йому мобільний телефон за 800 грн. (а.с.67-68);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 жовтня 2019 року за участю ОСОБА_5 , який на місці події показував та розповідав про обставини події, що мала місце 02.09.2019 року, приблизно о 15-00 год. він зайшов до кафе бару, розташованого біля магазину АТБ по вул. М. Лисенка, де познайомився з чоловіком, який представився ОСОБА_6 , разом з яким вони вживали спиртні напої, які придбали в АТБ, свої речі він залишив у камері схову. Приблизно о 17-00 пішли до кафе-бару «Баракуда», де пили пиво. Він попросив у ОСОБА_6 його мобільний телефон «Хуавей». З телефоном ОСОБА_6 він залишив приміщення бару, при цьому на столі де залишався ОСОБА_6 він залишив цигарки та ключі від камери схову в АТБ, де залишив свої речі. Реалізовуючи умисел на викрадення телефону, який йому передав ОСОБА_6 , бо у нього було скрутне матеріальне становище, він пройшов до Укртелекому, на таксі доїхав до залізничного вокзалу, де в кіоску продав телефон за 800 грн. (а.с.76-77).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, а саме у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України суд вважає рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його сторони є покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав вину, щиро розкаявся, також суд враховував його відношення до скоєного, він вибачився перед потерпілим, повністю визнав цивільний позов, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_5 покарання в межах максимальної санкції ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосовано таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

По справі потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення майнової шкоди в розмірі 4000,00 грн. та моральної в розмірі 2500,00 грн. В обґрунтування майнової шкоди зазначив, що викрадений у нього телефон він купив 13.12.2018 року у новому стані за 3999,00 грн., придбав його в кредит, який на момент злочину не був погашений і він вимушений був його оплачувати, тому майнову шкоду оцінює у 4000,00 грн. Внаслідок вчинення злочину відносно нього йому довелося звертатися до органів поліції, з`являтися на слідчі дії, витрачати свій час не для роботи, а для поїздок до поліції, що стало підставою для зміни його нормального способу життя та моральних страждань.

При ухваленні рішення щодо цивільного позову, суд виходив з наступного.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується в повному обсязі, вартість викраденого майна підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи у сумі 2490 грн., а отже завдана потерпілому майнова шкода підлягає відшкодуванню частково за рахунок стягнення її з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Суд приходить до висновку, що потерпілому ОСОБА_4 дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала в перенесенні моральних страждань, в отриманні психологічного стресу, в зв`язку з протиправним вилученням його майна, нормальні життєві устої порушені.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, оцінивши аргументи потерпілого, виходячи з характеру немайнових втрат (їх тривалість, не можливість відновлення), характеру і глибини пов`язаних з цим душевних страждань, пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає достатнім і відповідним визначення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 2500 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,370,371,373,374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.10.2019 року та вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.10.2019 року відносно ОСОБА_5 залишити до самостійного виконання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 2490,00 грн., моральну в сумі 2500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи від 16.09.2019 за № 19/12.1/1059 в сумі 628,04 грн.

Речові докази:

- паспорт ID громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідка про реєстрацію місця проживання на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 замість військового квитка на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; штани спортивні «Nіke» сірого кольору; штани спортивні «Nіke» чорного кольору; кофту спортивну коричневого кольору передані на зберігання ОСОБА_5 вважати повернутими ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «HUAWEI Y6 2018 АTU-L21» іmеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_8 , вважати повернутим ОСОБА_8 .

Прокурору та обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду направити його копію.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1