Справа № 369/399/19 Апеляційне провадження: 11кп/824/3421/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського Апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретареві ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду розглянула матеріали кримінального провадження № 0005540 відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Київ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 191 та ч.2 ст. 186 КК України і йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на три роки; за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком три роки, та, в силу ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вироком стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ТОВ «Рехау» 50 997,50 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок матеріальної шкоди.

Вироком також вирішено долю речових доказів.

Розглянувши матеріали кримінального провадження та апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , працюючи комірником ТОВ «Рехау» на підставі строкового трудового договору № 06-18 від 16 травня 2018 року та у зв`язку з цим будучи матеріально-відповідальною особою за договором про повну індивідуальну відповідальність, наділений функціями щодо зберігання, прийому, обробки, відпуску, перевезення або застосування в процесі виробництва ввірених йому матеріальних цінностей, належних ТОВ «Рехау» 10 вересня 2018 року у період часу з 17 год. 00 хв. до 17 год. 50 хв., перебуваючи на території складського приміщення ТОВ «Рехау» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.м.т. Чабани, вул. Машинобудівників, 1, маючи прямий умисел, направлений на привласнення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, з металевого стелажу викрав три коробки марки «REHAU», одна з яких укомплектована перехідниками з нарізною різьбою 20-R в кількості 50 штук вартістю 145 грн. за 1 штуку загальною вартістю 7 250,00 (сім тисяч двісті п`ятдесят) грн. та дві коробки, укомплектовані монтажною гільзою 32 RAUTITAN РХ в кількості 100 штук вартістю 68,38 грн. за 1 штуку на загальну суму 6 838,00 (шість тисяч вісімсот тридцять вісім) грн., після чого виніс за територію складу ТОВ «Рехау», привласнивши таким чином чуже майно.

Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії 11 вересня 2018 року у період часу з 17 год. 20 хв. до 17 год. 50 хв., перебуваючи у складському приміщенні ТОВ «Рехау» з металевого стелажу викрав дві коробки, укомплектовані кутниками 90 RAUTITAN РХ в кількості 100 штук вартістю 98,39 грн. за 1 штуку загальною вартістю 9 839,00 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн., після чого виніс за територію складу ТОВ «Рехау», привласнивши таким чином чуже майно.

Крім цього, ОСОБА_7 12 вересня 2018 року у період з 17 год. 17 хв. до 17 год. 50 хв., перебуваючи у складському приміщенні ТОВ «Рехау» з металевого стелажу викрав три коробки, укомплектовані муфтою з`єднувальною 20-20 RAUTITAN РХ в кількості 150 штук вартістю 103,63 грн. за 1 штуку загальною вартістю 15 544,50 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят копійок) грн., які спакував до пакету, та виніс за територію складу ТОВ «Рехау», привласнивши таким чином чуже майно.

Таким чином, діями ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода ТОВ «Рехау» на загальну суму 39 471,50 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят гривень п`ятдесят копійок) грн.

Крім того, 17 вересня 2018 року близько 14 год. 40 хв., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи на території складського приміщення ТОВ «Рехау» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.м.т. Чабани, вул. Машинобудівників, 1, будучи звільненим на підставі наказу генерального директора ТОВ «Рехау» №77/18-к від 17.09.2018 з посади комірника та отримавши трудову книжку після звільнення, маючи, прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи повторно, з металевих стелажів таємно викрав дві коробки марки «REHAU», укомплектовані трійниками 16-16-16 RAUTITAN РХ в кількості 100 штук вартістю 95,85 грн. за 1 штуку на загальну суму 9 585 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн., та одну коробку марки «REHAU», укомплектовану монтажними гільзами 16 RAUTITAN РХ в кількості 100 штук вартістю за 1 штуку 19,41 грн. на загальну суму 1 941 (одна тисяча дев`ятсот сорок одна) грн., та виходячи з території складу був помічений завідуючим складу ТОВ «Рехау» ОСОБА_9 , який намагався його зупинити.

При цьому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені працівниками складу, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Рехау» матеріальної шкоди на загальну суму 11 526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень.

Не погодившись з вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року, в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не піддає сумнівам правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого, а також і вид та міру покарання, призначеного як за кожне з кримінальних правопорушень, та і за їх сукупністю, і правильність звільнення обвинуваченого від основного покарання у виді позбавлення волі, в порядку ст. 75 КК України, визначений цим судом іспитовий строк, та вид, покладених на обвинуваченого в порядку ст. 76 КК України зобов`язань, зазначає, що вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає в необґрунтованому звільненні його в порядку ст. 75 КК України від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на три роки.

Так, прокурор зазначає, що суд при звільненні з випробуванням від відбування основного покарання відповідно до ст. 77 КК України може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку. В порушення цих вимог щодо призначення покарання, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання, не зазначивши про необхідність реального виконання додаткового покарання.

Таким чином прокурор просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на три роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком 3 роки.
Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора на підтримку апеляційних вимог, обвинуваченого, який заперечень щодо задоволення апеляційної скарги не мав, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації скоєного за ч.1 ст. 191 та ч. 2 ст. 186 КК України були отримані в порядку застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, порушень процедури застосування цієї процесуальної норми не встановлено, ніхто на такі порушення в апеляційному засіданні не скаржився та згадані висновки суду першої інстанції не піддавав сумнівам, а тому, розглядаючи апеляційну скаргу в межах апеляційних вимог, судова колегія ці висновки не досліджує, не перевіряє, не оцінює та погоджується з ними.
Не піддають сумнівам учасники апеляційного розгляду і прокурор в апеляційній скарзі також і висновки суду щодо виду, розміру основного і додаткового покарання, визначених ОСОБА_7 за скоєне, можливості його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, терміну іспитового строку, визначеного у вироку та рішення в частині визначення зобов`язань, які покладені на ОСОБА_7 в порядку ст. 76 КК України, отже і в цій частині колегія суддів вказані висновки не досліджує, не оцінює та погоджується з ними.
Фактично апелянт в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на 3 (три) роки.
Учасники апеляційного розгляду в апеляційному засіданні, як прокурор, так і обвинувачений, з цією позицією апелянта погодилися.

Судова колегія визнає, що апеляційні вимоги прокурора ґрунтуються на положеннях ст. ст. 75, 76, 77 КК України та відповідають загально визнаній судовій практиці, зокрема відображеній і в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», отже у вироку неправильно застосовано положення ст. 75 КК України до призначеного додаткового покарання, оскільки звільнення від відбування покарання з випробуванням стосується лише основного покарання, і має бути належним чином вмотивовано у вироку, а тому погоджується зі вказаними міркуваннями.

На цих підставах апеляційну скаргу прокурораКиєво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 належить задовольнити, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати в частині звільнення його з випробуванням від призначеного додаткового покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, за яким призначити йому основне та додаткове покарання за ч.1 ст.191, ч. 2 ст. 186 КК України у тому ж виді та розмірах, як визначив суд першої інстанції, застосувавши до тільки основного покарання звільнення від його відбування з випробуванням на той же іспитовий строк та з покладенням тих же зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України, які визначив суд першої інстанції.

В силу викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 404, 405, 407, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на три роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та господарських обов`язків строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, іспитовим строком три роки, та, в силу ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржений касаційним порядком безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення.

Судді: