У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2553/20
Провадження № 1-кс/210/718/20

"05" травня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000240 від 02.05.2020 р. щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тітовка, Брянської області, РФ, громадянин України, який має середню освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 раніше судимий: 29.08.2019 року засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України Криворізьким районним судом Дніпропетровської області до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що 02.05.2020, приблизно у період часу з 15 год. 00 хв. до 19:00 годин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , прийшли до місця спільного проживання, за адресою будинок АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті побутових питань та раптово виниклих особистих неприязних відносин, сталася сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.
Так, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді отримання останньою тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої приблизно в у період часу з 15 год 00 хв. до 19 год. 00 хв. 02.05.2020 року, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , наблизився до ОСОБА_10 , та, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до неї, маючи на меті, окрім іншого, продемонструвати свою фізичну перевагу, умисно, зі значною силою, наніс останній невстановлену кількість ударів руками зжатими в кулак, ногами в область грудної клітини, обличчя, тулубу, голови.
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_10 , яка знаходилась в положенні лежачи на підлозі, тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , наблизився до неї, та знаходячись в положенні стоячи над нею, умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс ОСОБА_10 невстановлену кількість невстановленим предметом в область грудної клітини та кінцівок.
Внаслідок вищевказаних умисних злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_10 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді:
- множинні переломи ребер з ушкодженням легень, розрив селезінки, інші уточненні травми із залученням декількох ділянок тіла, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень, які, згідно висновку експерта № 985 від 03.05.2020 р. відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 р. №6.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

03.05.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При вирішенні питання про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України враховано наступні обставини: вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця роботи та інших законних джерел доходу; майновий стан підозрюваного, зокрема ОСОБА_6 будь-яких законних джерел доходу, в тому числі для задоволення природних потреб у їжі, одязі та житлі, не має.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушення, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше був засуджений, за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я, а саме 29.08.2019 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області до 5 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 3 роки, в період іспитового строку вчинив аналогічний тяжкий злочин проти життя та здоров`я , що свідчить про можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Також враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 незважаючи на стан потерпілого до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся, медичну допомогу одразу не надав, швидку медичну допомогу викликав через тривалий час, що свідчить про його байдуже відношення до скоєного

Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливати на свідків. На теперішній час в ході досудового розслідування не встановлені усі ймовірні свідки злочину та не проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин із застосуванням насильства, що супроводжувалось спричиненням потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, які привели до смерті потерпілої, у свідків по даному провадженню є реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я з боку ОСОБА_6 , крім того останній знає місце мешкання і анкетні данні свідків, а тому може впливати на всіх свідків у вказаному кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на них з метою зміни останніх показів наданих в ході досудового розслідування.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_11 був раніше засуджений за вчинення тяжкого злочину, відносно співмешканки ОСОБА_10 , під час судового розгляду вину свою визнав повністю, вирок не було оскаржено. На теперішній час вчинив дії насильницького характеру відносно потерпілої ОСОБА_10 , що призвело до настання смерті. Підозрюваний ОСОБА_6 поводиться агресивно, що підтверджується показами свідків, проявляє агресію відносно жінок, постійно наносив тілесні ушкодження колишній дружині, тому може проявити агресію та спричинити тілесні ушкодження іншим мешканцям смт. Христофорівка, Криворізького району.
Тому, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні, із застосуванням насильства, тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, розмір застави в даному випадку визначати не доцільно.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 , кожен окремо, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 02.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Так, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця події від 02.05.2020 року;

-протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 02.05.2020 року;

-речовими доказами, вилученими під час огляду місця події від 02.05.2020 року.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Крім того, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ОСОБА_6 раніше був засуджений, за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше судимий за аналогічний тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, що збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, слідчим та прокурором доведено, що існують реальні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється оскільки підозрюваний ОСОБА_6 незважаючи на стан потерпілого до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся, медичну допомогу одразу не надав, швидку медичну допомогу викликав через тривалий час, що свідчить про його байдуже відношення до скоєного. Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та постійного заробітку, тобто не має засобів для існування. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_6 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляду.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Як вже було встановлено судом, ОСОБА_6 раніше судимий з позбавленням волі строком до 5 років, звільнений з іспитовим строком на 3 роки, в період іспитового строку вчинив аналогічний тяжкий злочин проти життя та здоров`я , що свідчить про можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без застави, належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 03.05.2020 року по 01.07.2020 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1