ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2038/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/37/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну застосованого раніше щодо нього запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який захід, а клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити чи скасувати оскаржувану ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або надати можливість бути взятим на поруки громадською організацією, в сукупності з розпискою під особисте зобов`язання, або визначити розмір застави. Свої вимоги мотивує тим, що прокурором в клопотанні не зазначено жодних доказів на підтвердження його вини, як обвинуваченого, як і не наведено судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні. Також судом не вказано в ухвалі який саме ризик є таким, що дає конкретні підстави продовжувати тримати його в ізоляції. Вважає, що судом не враховано факт наявності у нього неповнолітньої дитини, непрацюючої, тяжко хворої дружини, незрячої матері 1942 р.н., яка є інвалідом І групи. Стосовно ризику впливу на свідків стверджує, що в справі прокурор відмовився від допиту всіх свідків з сторони обвинувачення, а залишились лише свідки з сторони захисту, тому жодним чином не може стояти питання про вплив на свідків і даний ризик має бути виключеним. Також вважає не обґрунтованим ризик ухиляння від органів досудового слідства і суду.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений додатково вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд не дав оцінки запереченням сторони захисту проти клопотання прокурора і не вирішив клопотання його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу. Аналогічно суд залишив поза увагою клопотання захисників інших обвинувачених, що в сукупності свідчить про неповноту судового розгляду. Також, ні в резолютивній частині, ні в повному тексті ухвали суду не вказано строк і порядок її оскарження. Крім того, вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам ст.372 КПК України і є невмотивованою, оскільки суд не навів доказів на підтвердження свого висновку про те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та наголосив, що обрання запобіжного заходу без чіткого обґрунтування порушує ст.3,5,13 Конвенції про основоположні права і свободи людини та громадянина, що підтверджено рішенням ЄСПЛ Соколовський проти України та іншими, думку його захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Ухвала, яку оскаржує обвинувачений, постановлена судом першої інстанції 02 грудня 2019 року відповідно до ст.331 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.4,6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3 ст.177 КПК України був застосований ухвалою слідчого судді від 09 червня 2016 року і його строк неодноразово продовжувався, востаннє до 14 грудня 2019 року.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, в ході судового розгляду вирішувалось питання виклику свідків і порядку їх допиту 18 грудня 2019 року, у зв`язку з чим розгляд справи неможливо завершити до закінчення дії раніше застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, суд першої інстанції на виконання вимог ч.3 ст.331 КПК України повторно розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії цього запобіжного заходу ще на 60 діб суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні організованою групою, в якій йому інкриміновано роль організатора, умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Зважаючи на суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, а також враховуючи необхідність забезпечення не лише прав підозрюваного, а й охорони суспільних прав та інтересів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ризик переховування від суду не зменшився і продовжує існувати.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про необґрунтованість пред`явленого йому обвинувачення і відсутність в оскарженій ухвалі висновків суду про наявність доказів його винуватості стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішити суд при постановленні обвинувального чи виправдувального вироку, а не до закінчення судового розгляду.

Крім того, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, суд першої інстанції врахував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, обставини інкримінованого злочину і його роль у ньому, але також і наявні в матеріалах справи відомості про його особу, а саме наявність непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, у тому числі особливо тяжких, за які він відбував покарання у виді позбавлення волі до 28 серпня 2015 року. Як вбачається з пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, інкримінований йому умисний особливо тяжкий злочин проти життя і здоров`я особи злочин було вчинено уже в травні 2016 року.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до переконання що висновки суду першої інстанції про існування також ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу в цьому кримінальному провадженні є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, які на його думку є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не спростовують наведених в оскарженій ухвалі висновків суду першої інстанції про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу не зменшились і продовжують існувати.

На переконання колегії суддів, наведені обставини правильно оцінені судом першої інстанції як такі, що підтверджують існування ризиків того, що у разі не продовження судом строків дії попередньо застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни на більш м`який із запобіжних заходів, останній може переховуватись від суду та впливати на свідків і потерпілу.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор відмовився від допиту всіх свідків обвинувачення спростовуються матеріалами провадження. Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали нею було також задоволено клопотання прокурора про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Наведені в доповненнях до апеляційної скарги доводи про неповноту судового розгляду з тих підстав, що суд першої інстанції не вирішив по суті клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними оскільки як вбачається зі змісту оскарженої ухвали та журналу судового засідання від 02 грудня 2019 року захисник ОСОБА_8 під час цього судового засідання заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, однак свого клопотання в порядку ч.1,2 ст.331 КПК України не подавав.

Наведені в доповненнях до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 доводи про невирішення судом клопотань інших учасників учасників судового розгляду не можуть бути взяті до уваги, оскільки він не уповноважений оскаржувати судове рішення і частині, що стосується їх інтересів.

Доводи обвинуваченого про те, що в оскарженій ухвалі суд не роз`яснив строк і порядок апеляційного оскарження не є підставою для її скасування, оскільки це не могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а отже не призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Крім того, в подальшому апеляційну скаргу ОСОБА_7 судом першої інстанції було прийнято і направлено до апеляційного суду, чим забезпечено реалізацію його права на апеляційне оскарження.

За наведених обставин колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону, є обґрунтованою і вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування з підстав, що наведені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї.

Частиною 2 ст. 424 КПК України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.7,9,404-419,424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_3