Справа № 527/504/20
провадження № 1-кс/527/211/20
УХВАЛА
іменем України

24 березня 2020 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчої Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000188, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчої Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000188, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначила, що 23.03.2020 близько 22.50 год. до Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення, з приводу замінування магазину "АТБ продукти 1137", в м. Глобине, по вул. Виноградній,18, невідомою особою. Провівши огляд місця події за вищевказаною адресою, із залученням вибухотехніків та кінологів, факт замінування не підтвердився, встановлено, що невідомою особою було здійснене завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яка загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

24.03.2020 даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000188, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Під час досудового розслідування було встановлено, що повідомлення, з приводу замінування магазину "АТБ продукти 1137", в м. Глобине, по вул. Виноградній,18 надійшло від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 .

24.03.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 , добровільно видав належний йому мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 а також флеш-карту об`ємом 2 Гб.

Вказаний мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 а також флеш-карта об`ємом 2 Гб., були оглянуті, після проведення огляду вилучені до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

24.03.2020 мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 а також флеш-карта об`ємом 2 Гб., були визнаний речовими доказами у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власником мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 а також флеш-карти об`ємом 2 Гб., є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 .
Посилаючись на викладене, слідчий просила накласти арешт на майно, вилучене 24.03.2020, а саме: мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 а також флеш-карти об`ємом 2 Гб., шляхом заборони, відчуження власнику чи іншим особам, вилучене майно передати для зберігання власнику.

У судове засідання слідча Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримувала.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час огляду 24 березня 2020 року мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору та сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 а також флеш-кара об`ємом 2 Гб, відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та можуть підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до їх втрати чи пошкодження.
Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання обґрунтоване, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000188, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 24 березня 2020 року, а саме: мобільний телефон марки "Bravis" імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , а також флеш-карту об`ємом 2 Гб, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони відчуження власнику чи іншим особам, без залишення його в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Центральна, 189, м. Глобине, Полтавської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1