ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/125/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/472/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника засудженого: адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25.02.2020 року, якою засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено спільне клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області. Засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29.12.2011 року, більш м`яким обмеженням волі на строк, що залишився 04 роки 09 місяців 11 днів.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що засуджений відбув 2/3 частини призначеного йому строку покарання, періодично працює, стягнення, які мав засуджений зняті та погашені в установленому законом порядку, крім того з вересня 2017 року до засудженого стягнень не застосовувалось, натомість за вказаний період засуджений отримав п`ять заохочень, що свідчить про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської областіпро заміну невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29.12.2011 року, більш м`яким. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, що судом І інстанції проігноровано вимоги ст. 82 КК України та безпідставно замінено засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким обмеженням волі на строк, що залишився 04 роки 09 місяців 11 днів, оскільки ОСОБА_7 засуджено за ряд умисних особливо тяжких злочинів, в тому числі за вбивство при обтяжуючих обставинах, він відбув 2/3 частини покарання фактично в зв`язку з зарахуванням йому в строк відбування покарання періоду попереднього ув`язнення день за два на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, періодично допускав порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочення став отримувати лише після прибуття до ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» , участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймав.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу засудженого та його захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, повторно дослідивши зібрані у провадженні матеріали, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність з боку ОСОБА_7 під час відбування ним покарання такої поведінки, яка б свідчила про його виправлення та давала б підстави для звільнення його достроково.

Зокрема ст. 82 КК передбачає підставу, при наявності якої у засудженого виникає право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання це сумлінна поведінка та ставлення до праці, що доводять виправлення особи.

Сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариське ставлення до інших засуджених тощо.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставлення до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує зверненню із клопотанням про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 з 16.05.2012 року відбуває покарання за вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29.12.2011 року, яким його засуджено за злочинів, передбачених ст. 115 ч. 2, п.п. 6, 12, 187 ч. 4, 185 ч. 2, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29.02.2016 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 08.02.2011 по 10.04.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відбув 2/3 частину строку покарання 05.12.2019 року.

В Державній установі «Дар`ївська виправна колонія № 10» ОСОБА_7 відбуває покарання з 16.05.2012 року.

За місцем відбування покарання засуджений характеризується позитивно має 20 заохочень, з них 13 за сумлінну поведінку та ставлення до праці і решту - за дотримання правил поведінки та 6 дисциплінарних стягнень. Працевлаштований з грудня 2018 року різноробочим.

Разом з цим, ОСОБА_7 засуджений за особливо тяжкі насильницькі злочини, один з яким умисне вбивство при обтяжуючих обставинах, відбув 2/3 частини призначеного йому судом покарання фактично зв`язку із зарахуванням йому строк відбування покарання періоду попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 08.02.2011 по 10.04.2012 року.

За весь час відбування покарання ОСОБА_7 поряд з заохоченнями, періодично порушував режим утримання, за що отримував стягнення, у колективі спілкується з засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості, ініціативи у роботах по благоустрою відділення та прилеглої території не проявляє, хоча має добрий стан здоров`я, а відтак не можна дійти висновку, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.407, п.2, 4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали апеляційним судом про відмову задоволенні спільного клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись, ст. ст. 404, 407, п. 2, 4 ст. 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25.02.2020 року, якою задоволено спільне клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні спільного клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання ОСОБА_5
Ухвала набрала законної сили 09.04.2020 року