Справа № 576/2527/18
Провадження № 1-кп/576/22/20
ВИРОК
08 травня 2020 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
колегії суддів, головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурорів, які приймали участь ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
його захисника ОСОБА_8
її представника адвоката ОСОБА_10
представника служби у справах дітей ОСОБА_11
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, освіта вища, раніше не судимого
- за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 152, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 301 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
Упродовж 2015 - 2017 років ОСОБА_7 , який має педагогічну освіту, за пропозицією раніше знайомої ОСОБА_13 надавав приватні уроки (репетиторство) її малолітній доньці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Початкові уроки з ОСОБА_9 останній проводив у присутності матері дівчини ОСОБА_13 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згодом, внаслідок довірливих відносин, що склались між обвинуваченим та ОСОБА_13 , ОСОБА_9 стала самостійно відвідувати такі заняття, залишаючись наодинці з ОСОБА_7 за місцем його мешкання.
Користуючись тим, що дитина одна відвідує навчання і перебуває без стороннього догляду, у обвинуваченого виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_9 , у тому числі шляхом вчинення із нею дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникнення в її тіло із використанням власних геніталій.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на отримання особистого сексуального задоволення, на початку 2017 року, більш точна дата та час не встановлені, перебуваючи разом із малолітньою ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , та користуючись відсутністю матері дівчинки та інших осіб, ОСОБА_7 почав розмови із дитиною на сексуальні теми, говорячи про її інтимні місця. На заперечення ОСОБА_9 про те, що їй не подобаються такі розмови, останній уваги не звертав.
Продовжуючи свій умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій відносно дитини та усвідомлюючи її малолітній вік ОСОБА_7 почав цілувати ОСОБА_9 у губи та торкатись її оголених частин тіла і статевих органів.
В один із днів квітня-травня 2017 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись разом із малолітньою ОСОБА_9 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оголив перед нею свій статевий орган та, довівши себе до статевого збудження шляхом вчинення онанізму у присутності дитини, наказав ОСОБА_9 взяти в руку його статевий орган і вчинити акт мастурбації, тим самим задовольнивши у такий спосіб свої статеві потреби.
Про таку поведінку та дії обвинуваченого по відношенню до себе ОСОБА_9 свою мати та інших осіб не повідомляла, оскільки внаслідок його впливу була переконана у тому, що їй не повірять, почнуть сварити та можуть віддати у дитячий будинок, про що їй неодноразово зазначав обвинувачений.
У подальшому, у період із квітня-травня по жовтень 2017 року, проводячи заняття з малолітньою ОСОБА_9 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій відносно дитини та усвідомлюючи її малолітній вік, внаслідок якого вона не розумітиме характеру і значення вчинених із нею дій та не зможе чинити активний опір, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_9 задовольнити його статеву пристрасть неприроднім способом (орогенітально), що вона і робила.
Також, з метою збудження у малолітньої ОСОБА_9 статевого інстинкту ОСОБА_7 торкався до її статевих органів, проте вступити з нею у природній статевий зв`язок не зміг, так як ОСОБА_9 змогла втекти, скориставшись перебуванням останнього у стані алкогольного сп`яніння.
Вчиняючи розпусні дії відносно малолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у 2017 році, більш точна дата та час не встановлені, перебуваючи за місцем мешкання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету розбещення малолітньої ОСОБА_9 , діючи умисно, всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, завантажив на особистий планшет ОСОБА_9 марки «Samsung GALAXY Tab 2» файли зображення порнографічного характеру, у тому числі й ті, на яких містилися статеві органи дітей та їх участь у статевих зносинах, які у подальшому були переглянуті малолітньою ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засідання в якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнав та показав, що таких злочинів не вчиняв, жодних розпусних дій з малолітньою не здійснював. Дійсно на прохання матері потерпілої інколи займався з нею навчанням коли був вдома, але в присутності матері. У нього з матір`ю дитини досить тривалі інтимні стосунки, які тривають і досі. Але пояснити чому дівчинка надає такі покази не може, допускає, що можливо приревнувала, а мати наговорює на нього, оскільки у них конфлікт з приводу житлового будинку, в якому він проживає зі своєю матір`ю. Дійсно, дівчинка бувало залишала у нього планшет, але його він не брав та не користувався, звідки там порнографічні матеріали не знає.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 152, ч.2 ст. 156 та ч. 4 ст. 301 КК України доводиться наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Допитана в якості потерпілої малолітня ОСОБА_9 безпосередньо в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає давно, з матір`ю часто ходили до нього в гості. Коли їй було 9 років, матір попросила обвинуваченого позайматись з нею англійською мовою та іншими предметами. В середньому вони займались тричі на тиждень, спочатку її водила матір, а потім вона приходила сама. Обвинувачений допомагав їй в навчанні, вони розмовляли про школу. З чого все почалось вона не пам`ятає, але на початку 2017 року ОСОБА_14 почав вчиняти непристойні дії, робив компліменти, казав що красиві груди, інтимні органи, їй було не приємно, але відносилась до нього, як до вчителя. Так, приблизно в квітні 2017 року, точної дати не пам`ятає, але перед закінченням навчального року, коли вона залишилась у нього ночувати ОСОБА_14 почав торкатися її через одяг, а потім два чи три рази до оголених частин тіла, а саме рукою до грудей та талії, цілував. Вона говорила, що їй неприємно, але він не слухав, тому вона втекла на вулицю, а потім повернувшись одягнулась та пішла додому. Через день, знову прийшла до нього додому на заняття, але ОСОБА_14 вів себе, як начебто нічого не було, та знову почав торкатись до грудей, але вона вбрала його руку і той перестав. Приблизно в травні місяці цього ж року, точно не пам`ятає, коли ОСОБА_14 приїхав з роботи, оскільки працював охоронцем в м. Києві, вона знову прийшла до нього на навчання. При цьому пояснила, що приходила до нього на навчання, коли він приїжджав з роботи. Так, в цей день в ході розмови, останній, показав їй свій оголений статевий орган, та попросив взяти його в руки, а перед тим на пульту показав як правильно водити рукою, а потім взяв її руку та почав водити по статевому органу вверх та вниз, а через деякий час, ще раз так само просив зробити, що вона і зробила. Наступного разу, коли вона прийшла до нього він вже просив взяти його статевий орган до роту, що вона і зробила, і так було декілька разів.
Казала що їй не приємно, але він просив це зробити та погрожував, що розповість все матері і її здадуть в дитячий будинок. Одного разу, коли був п`яний, намагався вставити свій статевий орган до неї, але вона його відштовхнула і оскільки був п`яний змогла втекти.
Останнього разу такі дії відбувались в кінці жовтня 2017 року, вони з матір`ю були в гостях у Нахабича, вони лягли відпочити, вона лежала на дивані, і ОСОБА_14 лігши до неї почав приставати та торкатись, у нього були приспущені штани. В цей час прокинулась мати, яка спала на сусідньому ліжку і все це помітила. Одразу ж забрала її додому де вона і розповіла їй про все.
Пояснила, що продовжувала ходити до ОСОБА_14 оскільки мати з ним зустрічалась і не хотіла засмучувати свою мати та боялась, що її дійсно здадуть в дитячий будинок, оскільки бувало коли її мати сварила то обіцяла здати її до дитячого будинку.
Крім того пояснила, що їй мати придбала планшет, який вона брала до ОСОБА_14 , щоб займатись навчанням, інколи його залишала у Нахабича, а коли забирала то виявляла завантажені на ньому фото оголених чоловіків та жінок, які одразу ж видаляла. Вказаним планшетом користувалась вона, її мати та ОСОБА_14 , але фото виявляла одразу ж коли забирала планшет у Нахабича та ніхто інший не міг завантажити вказані фото.
Допитана в якості свідка мати потерпілої ОСОБА_13 пояснила суду, що знайома з обвинуваченим досить давно, останніх чотири роки підтримувала тісні зв`язки і мала інтимні відносини з ним. Знаючи, що він має педагогічну освіту, попросила його позайматись з його малолітньою донькою ОСОБА_15 на що той погодився. Так, спочатку вона приводила ОСОБА_15 до нього додому і в її присутності вони займались навчанням, а в подальшому дозволила ОСОБА_15 приходити самостійно. Їй подобалось займатись і були відповідні успіхи в навчанні. Так, в жовтні 2017 року вона з донькою була в гостях у Нахабича, вони повечеряли і вона лягла відпочити на ліжко та заснула. Прокинувшись почула, як ОСОБА_15 тяжко дихає, але її поряд не було. За шафою стояло ліжко і вона помітила, як ОСОБА_14 лежить поряд з ОСОБА_15 , яка тяжко дихала, а під ковдрою було видно, що ОСОБА_14 робить характерні рухи зі своїм статевим органом, було видно, що приспущені штани. Вона ж одразу зрозуміла, що відбувається тому забрала ОСОБА_15 додому, де вона все розповіла, як ОСОБА_14 вчив її водити рукою по його статевому органу, торкався її і вона все робила, що він говорив. Мілана пояснила, що боялась про все розповісти, оскільки думала, що її здадуть у дитячий будинок, оскільки були моменти коли вона погрожувала своїй доньці здати її у Шалигинський інтернат. В подальшому, вирішила звернутись до поліції. Крім того пояснила, що дійсно купувала своїй доньці планшет для навчання, який вона брала до ОСОБА_14 . Але коли брала планшет жодних еротичних фото там не бачила. Жодних неприязних відносин до обвинуваченого у неї не було, підтримувала з ним стосунки навіть після того, як дізналась, що він робив з донькою, оскільки працівники поліції просили продовжити з ним спілкування, жодного спору з приводу його будинку у них не було.
Допитана в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_16 пояснила суду, що проживає в будинку, який розділений на дві половини, в одній проживає її син ОСОБА_7 , а в іншій вона. Її син підтримував тісні зв`язки з ОСОБА_13 та її донькою ОСОБА_15 . ОСОБА_17 займався з ОСОБА_15 , вони практично були сім`єю, оскільки разом відмічали свята та дні народження, разом їздили відпочивати.
Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що знає ОСОБА_19 та ОСОБА_14 вже давно, знала, що вони підтримували стосунки. Приїжджали разом до неї в гості та практично жили як одна сім`я. Про події, що сталися, їй стало відомо від ОСОБА_14 , який розповідав що вся ця ситуація надумана та виникла внаслідок спору щодо будинку. Мілану також знає давно, оскільки вона дружить з її донькою і остання могла все це придумати. Водночас по суті обвинувачення показів надати жодних не може.
Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів в ході судового розгляду були досліджені наступні документи:
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_13 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , котрий вчиняв розпусні дії по відношенню до її малолітньої доньки (а.с. 198-199 т.1);
-психологічна характеристика малолітньої ОСОБА_20 , виданий практичним психологом школи ОСОБА_21 , згідно якої остання здатна аналізувати, порівнювати, узагальнювати та робити висновки (а.с. 203 т.1);
-висновок експерта від 22.11.2017 № 1166 згідно якого у ОСОБА_20 2006 р.н. не виявлено видимих тілесних ушкоджень та цілісність дівочої пліви не порушена, статевої зрілості не досягла (а.с. 206-207 т.1);
-висновок судово-психіатричного експерта № 295 згідно якого, ОСОБА_9 могла правильно сприймати зовнішню (фактичну) сторону обставин досліджуваних подій, які мають значення у справі та може давати про них відповідні покази. Не могла повною мірою розуміти характер та значення скоюваних з нею розпусних дій. Не могла здійснювати більш активний, повноцінний опір, а діяла в межах ресурсів власної особистості. Підвищеної схильності до навіювання не виявляє, відсутня підвищена схильність до фантазування (а.с. 210-216т.1);
-висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи від 12.12.2017 № 19/119/6-7/63е згідно якого на планшеті «Samsung» моделі «GT-P3100» є фото файли із зображенням оголених людей, які виявлені серед видаленої та неструктурованої інформації з протоколом огляду оптичного диску, що є додатком до вказаної експертизи (а.с. 218-224, 242-250 т.1);
-висновок судово-мистецтвознавчої експертизи від 15.01.2018 №2213/18 згідно якого на оптичному DVD-R диску містяться зображення порнографічного характеру, в тому числі і такі, що підпадають під визначення дитячої порнографії. Вказані файли записані з планшету «Samsung» моделі «GT-P3100» при проведенні комп`ютерно-технічної експертизи (а.с. 225-232 т.1);
-ухвала слідчого судді Зарічного районного суду Сумської області від 03.01.2018 про надання дозволу на проведення обшуку частину будинку за місцем мешкання обвинуваченого по АДРЕСА_1 (а.с. 3 т.2);
-протокол обшуку домоволодіння ОСОБА_7 від 26.01.2018 в ході якого було вилучено мобільні телефони обвинуваченого марки: «HTC», «G SMART», «S-TELL» «Nokia C-200», системний блок, флеш карта «SP» 4 gb, та дві карти пам`яті micro CD «Lexar» «Kinstor», фотоапарат «SONY» (а.с. 4-7 т.2);
-висновок експерта від 21.02.2018 № 19/119/6-7/13 згідно якого на НЖМД системного блоку комп`ютера, вилученого 26.01.2018 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , серед наявної та видаленої інформації є графічні файли та відеофайли, що містять зображення оголених людей, з інформацією про входження до інтернет ресурсів з даного комп`ютера, а також протокол огляду оптичного диску за результатами проведеної експертизи (а.с. 11-33 т.2);
-висновок експерта від 26.02.2018 № 19/119/6-7/18е згідно якого на вилученому телефоні за місцем мешкання ОСОБА_22 марки «G SMART» наявна інформація про відвідування інтернет-ресурсів, яка зведена в файл звіт записана на диск та протокол огляду оптичного диску за результатами проведеної експертизи (а.с.37-49т.2);
-журнали прийому/здачі чергувань «Baumit Ukraine», пост № 1 В.А.Т. «Прилуки» згідно яких ОСОБА_7 працював охоронцем (а.с. 153-246т.2, а.с. 22-23 т.3);
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не вчиняв жодних розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_9 , колегія суддів розцінює критично, як обраний останнім спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Дані твердження обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими по справі доказами, зокрема допитана в судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_9 надала цілком послідовні показання про обставини вчинених щодо неї обвинуваченим розпусних дій. Хоча дані показання про обставини вчиненого кримінального правопорушення і викладені у властивій дитячому вікові та відповідному дитячому рівню розвитку і формі та враховуючи час який пройшов з часу вчинення злочинів, однак вони не містять суттєвих розбіжностей між собою і практично співпадають із обставинами, як це викладено в обвинувальному акті.
Зокрема оцінюючи покази потерпілої колегія суддів зазначає, що з дослідницької частини висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 295 вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 під час проведення експертного дослідження виклала послідовність та обставин подій скоєних проти неї кримінальних правопорушень, які не розходяться з відомостями наявними в матеріалах кримінального провадження, при цьому її пояснення є аналогічними тим, що були надані нею в судовому засіданні (а.с. 215 т. 1).
Те, що в своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_9 не могла назвати часових проміжків та дат подій вчинення стосовно неї злочинів, не свідчить про неправдивість цих показів чи про те, що потерпіла їх видумала, та пояснюється тим, що з урахуванням недостатнього розвитку логічної довготривалої пам`яті та інтелектуальних здібностей потерпіла не може відтворювати точну хронологію та послідовність подій, однак вона могла правильно сприймати зовнішню (фактичну) сторону обставин досліджуваних подій, які мають значення у справі, що підтверджується висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 295.
Таким чином, вказані вище докази підтверджують психічний стан потерпілої під час вчинення щодо неї злочинних дій та підтверджують її здатність правильно сприймати зовнішню сторону досліджуваних подій, а також відсутність у неї ознак схильності до фантазування.
Враховуючи викладене, у суду немає сумнівів у достовірності показів потерпілої ОСОБА_9 .
Крім того, мати потерпілої ОСОБА_13 була свідком вчинення ОСОБА_7 розпусних дій відносно її малолітньої доньки. При цьому підстав не довіряти показам потерпілої та свідка судом на встановлено, як і не встановлено підстав оговорювати обвинуваченого останніми, а навпаки з показань зазначених осіб, у тому числі обвинуваченого, слідує, що відносини між ним та малолітньою потерпілою були довірливі і доброзичливі. Твердження ж обвинуваченого, що він не завантажував порнографічні матеріали на планшет потерпілої знову ж таки спростовуються показами потерпілої, яка пояснила, що після забирання планшет від обвинуваченого вона виявляла порнографічні зображення, які одразу ж видаляла з планшету і розуміла, що вказані зображення завантажені обвинуваченим, оскільки ніхто інший до планшету доступу не мав.
Не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого, що він перебував на роботі та не міг зустрічатись з потерпілою, оскільки аналізом наданих стороною захисту журналів прийому/здачі чергувань вбачається, що з 09 червня по 15 червня, з 21 серпня по 03 вересня та з 23 жовтня по 30 жовтня 2017 року останній не перебував на чергуванні, а отже міг перебувати вдома, більш того потерпіла пояснила, що обвинувачений проводив з нею заняття коли приїжджав з роботи.
За таких обставин, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними і допустимими з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв`язку колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 152 (в редакції закону від 06.12.2017, що набрав чинності 11.01.2019), ч.2 ст. 156 та ч.4 ст.301 КК України доведена повністю, його дії кваліфікує за частиною четвертою статті 152 КК України, як зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної волі; за частиною другою статті 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи; за частиною четвертою статті 301 КК України, як розповсюдження предметів порнографічного характеру серед неповнолітніх, що містять дитячу порнографію.
При цьому суд вважає слушним та правильним зміну кваліфікації дій ОСОБА_7 , проведену прокурором під час судового розгляду справи, на підставі змін, внесених до КК України за Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06.12.2017 № 2227-VIII.
Так за ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Однак за ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною четвертою статті 5 КК України передбачено, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Колегія суддів з огляду на викладене зазначає, що після скоєння ОСОБА_7 злочину, який був кваліфіковано за ч. 3 ст. 153 КК України, відбулось декілька змін до кримінального закону, внаслідок яких норми ст. 152, 153 КК України зазнали докорінних змін.
В той же час суд зазначає, що злочинність діяння, скоєного ОСОБА_7 з квітня-травня по жовтень 2017 року відносно малолітньої ОСОБА_9 , не була скасована внесеними до КК України змінами, а отримала лише іншу правову кваліфікацію таких дій.
Колегія суддів зазначає, що на підставі вказаних змін встановлені судом обставини злочинних діянь, вчинених ОСОБА_7 по відношенню до потерпілої, кваліфікувалися б за ч.4 ст. 152 КК України згідно із редакцією закону про кримінальну відповідальність від 06.12.2017 № 2227-VIII, тобто такі зміни до КК України не виключили злочинність такого діяння, санкція якої, натомість, передбачала покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 8 до 15 років.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_7 за вчинення вказаних злочинів, суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення, відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, обставини та відомості щодо особи обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, думку представника потерпілої сторони, офіційно не працює, при цьому має задовільний стан здоров`я, за висновком судово - психіатричного експерта № 509 від 04.10.2018 ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, був у стані осудності під час вчинення злочину. Пом`якшуючих чи обтяжуючих вину ОСОБА_7 обставин, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, колегією суддів не встановлено.
Отже враховуючи обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства і йому слід визначити покарання в межах санкцій статей, за якими обвинувачується, а також за сукупністю злочинів - у виді позбавлення волі. Крім того, враховуючи обставини справи та характер вчинених обвинуваченим дій, а також, те, що у нього є спеціальна освіта та працював в університеті майстром технічного навчання і має можливість займати певні посади пов`язані з навчанням дітей, то призначивши покарання в межах санкції ч.2 ст. 156 КК України та ч.4 ст. 301 КК України, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виховним процесом неповнолітніх, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з приєднанням вказаного покарання до основного покарання.
З огляду на приписи статті 5 КК України та частини п`ятої статті 72 (в ред. від 26.11.2015) цього Кодексу, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а саме з 23.09.2018 по 25.09.2018, а з 08 травня 2020 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання настанню ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, враховуючи визначення судом покарання у виді позбавлення волі, відсутність у обвинуваченого постійного доходу, що загалом свідчить про наявний ризик переховування обвинуваченого, засудженого до покарання у виді позбавлення волі від суду, з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення і для забезпечення гарантування присутності обвинуваченого під час подальшого провадження, суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 діб.
Стосовно заявленого цивільного позову в інтересах малолітньої ОСОБА_9 , представником потерпілої про відшкодування моральної шкоди, а саме в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень підлягає задоволенню повністю у відповідності до статті 1167 ЦК України. Сума відшкодування моральної шкоди, заявлена законним представником потерпілого, на переконання суду, є об`єктивною та такою, що відповідає засадам розумності, справедливості і обсягу моральних страждань потерпілої, які співвідносяться з обставинами, встановленими в судовому засіданні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до частини дев`ятої статті 100 КПК.
Процесуальні витрати, здійснених в ході досудового розслідування на залучення експертів для проведення експертиз в розмірі 24 796 грн. 20 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 152, частиною другою статті 156 та частиною четвертою статті 301 КК України і призначити йому покарання:
за частиною четвертою статті 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;
за частиною другою статті 156 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, що пов`язані з виховним процесом неповнолітніх строком на 3 роки;
за частиною четвертою статті 301 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з виховним процесом неповнолітніх строком на 1 рік.
Відповідно до частин першої та третьої статті 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як основних так і додаткових покарань, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, що пов`язані з виховним процесом неповнолітніх строком на 3 роки.
Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 08 травня 2020 року, тобто з моменту взяття під варту, зарахувавши у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 23.09.2018 до 25.09.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Позов представника потерпілої ОСОБА_10 в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 24 796 (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Речові докази системний блок, мобільні телефони: «GSmart» «HTC» з зарядним пристроєм, «S-TELL», «Nokia C-2-00» з зарядним пристроєм, «Nomi» з сім картами, флеш карту «SP» 4 gb, фотоапарат «SONY» та дві карти-пам`яті micro CD «Lexar» «Kinastor» в адаптері повернути ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Nomi I 508 ENERGY», планшет марки «Samsung GALAXY Tab 2» дозволити використовувати ОСОБА_13 за власним розсудом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3