28 грудня 2019 р. Справа № 632/2055/19 провадження № 1-в/632/340/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого: 01 червня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 24 березня 2017 року цим же судом за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 листопада 2016 року по 24 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 червня 2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 березня по 13 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, про застосування щодо нього пункту «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

Від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», надійшло клопотання про застосування щодо нього пункту «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він вчинив умисні злочини у неповнолітньому віці, у зв`язку із чим підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений та його захисник клопотання підтримали, пославшись на доводи, наведені у ньому.

Представник установи виконання покарань вважає, що клопотання не підлягає задоволенню на підставі ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказавши на умови застосування амністії, передбачені ст. 1 цього Закону, а саме на те, що ОСОБА_4 не може бути звільнений від відбування покарання, оскільки, будучі неповнолітнім він вчинив тяжкі злочини, а також на обмеження у застосуванні амністії, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», два рази був засуджений за вчинення тяжких злочинів.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані документи, суд доходить наступного висновку.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Відповідно до вироків Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2016 року, 24 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 13 червня 2017 року, ОСОБА_4 був засуджений до позбавлення волі за злочини, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, які він вчинив у віці до 18 років і які, згідно зі ст. 12 цього ж Кодексу, є тяжкими злочинами.

За таких обставин він не підпадає під дію п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Крім того, як вбачається з наведених вироків, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 засуджувався двічі.

При цьому п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачає, що амністія в тому числі не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

За таких обставин амністія взагалі до засудженого ОСОБА_4 застосована бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1