Справа № 204/450/20
Провадження № 1-м/204/3/20
УХВАЛА
Іменем України

07 квітня 2020 року Красногвардійськийрайонний суд м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
затриманого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 про скасування наказу Міністерства юстиції України за № 3914/5 від 05.12.2019 року про видачу затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації, -

встановив:

В обґрунтування скарги адвокатом зазначено, що ОСОБА_6 не було ознайомлено із висновком Департаменту міжнародного права від 29.11.2019 року, на підставі якого було прийнято оскаржуваний наказ, не перевірено чи може затриманий бути етапованим до Російської Федерації за станом здоров`я, вважає, що закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, при цьому зазначає, що вирок іноземного суду прийнятий без участі ОСОБА_6 , що порушило його право на захист. ОСОБА_6 звертався до міграційної служби України для отримання статусу біженця, але це не було належним чином перевірено, останній непокоїться за своє життя, на нього здійснювався тиск з боку правоохоронних органів Російської Федерації та відповідно кримінальна справа була сфабрикована. Зазначені підстави, на думку сторони захисту обумовлюють скасування наказу про видачу ОСОБА_6 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , затриманий ОСОБА_6 скаргу підтримали, просили задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення скарги, в зв`язку з відсутністю належних підстав.
Вислухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
За ч.1 ст.591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою.
З досліджених слідчим суддею документів встановлено, що наказ Міністерства юстиції України за № 3914/5 від 05.12.2019 р. про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для виконання вироку Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан від 23.11.2018 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації, прийнято за результатами екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Дніпропетровської області.
Так, під час перевірки не було встановлено обставин, передбачених ст.589 КПК України, для відмови у видачі (екстрадиції) особи.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації, не має статусу біженця, за станом здоров`я протипоказань до його етапування не має. В наявності запит №81/3-983-18 від 12.08.2019 року Генеральної прокуратури Російської Федерації, відповідно до ст.ст. 56, 58, 60, 80 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, про застосування тримання під вартою та екстрадицію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан від 23.11.2018 року, яким ОСОБА_6 заочно визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації, та засуджено до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з утриманням у виправній колонії загального режиму. Вирок набрав законної сили 04.12.2018 року, проте не був виконаний в повному обсязі у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на момент винесення вироку відносно нього перебував у розшуку. 17.07.2019 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук, одночасно з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 23.08.2019 року ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук. Строк давності виконання вироку не закінчився.
За результатами екстрадиційної перевірки, згідно висновку прокурора та начальника відділу міжнародно-правового співробітництва прокуратури Дніпропетровської області від 04.11.2019 року, який затверджено в.о. прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , відсутні обставини, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 до Російської Федерації.
З наведеного вбачається, що за результатами перевірки було встановлено, що злочини, за вчинення яких ОСОБА_6 засуджено у Російській Федерації, є екстрадиційним, а підстави які б виключали можливість його видачі до вказаної країни на даний час відсутні.
При цьому виходячи з положень ч.4 ст.591 КПК України при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).
З урахуванням наведеного вище слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування наказу Міністерства юстиції України № 3914/5 від 05.12.2019 р., складеного за результатами розгляду запиту про видачу (екстардицію) ОСОБА_6 до Російської Федерації, на даний час відсутні. Жодних доказів на підтвердження того, що наявні підстави, які перешкоджають видачі ОСОБА_6 запитуваній стороні, стороною захисту не надано. Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 372, 589, 591 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування наказу Міністерства юстиції України за № 3914/5 від 05.12.2019 року про видачу затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1