Справа №639/2419/20
Провадження №1-кп/639/331/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/2419/20 (в ЄРДР №0000502 від 25.03.2020) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, не маючого судимостей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 24.03.2020р., приблизно о 22 годині 45 хвилин, знаходилися неподалік від багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , де вони побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_3 ..
Саме в той час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили у злочинну змову щодо здійснення відкритого заволодіння будь-яким майном, яке, як на їх думку, могло знаходитися у ОСОБА_3 , із застосуванням насильства, яке не могло бути небезпечним для здоров`я останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 , спочатку підбігли до ОСОБА_3 ззаду. Потім ОСОБА_9 , враховуючи темний час доби, та, втілюючи в життя спільний злочинний задум, застосовуючи фізичну силу, зненацька для ОСОБА_3 , наніс йому удар по ногам, збивши того з ніг. В результаті застосування фізичного насилля потерпілий ОСОБА_3 упав на землю.
Надалі ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 , застосовуючи фізичне насильство у відношенні ОСОБА_3 , який перебував у положенні лежачи на землі, разом нанесли не менше десяти ударів ногами та руками по тулубу і кінцівкам потерпілого.
В результаті сумісного, спланованого застосування фізичного насилля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_3 садна на лівій руці та лівій нозі, шкірну забиту рану на правій кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Надалі ОСОБА_5 та з ОСОБА_6 , використовуючи ту обставину, що ОСОБА_3 перебуває у подавленому стані у зв`язку із застосованим у відношенні нього фізичного насилля, і не чинив їм спротиву, продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, бажаючи довести задумане до кінця, обшукавши кишені одягу, вдягнутого на потерпілому, який продовжував перебувати у положенні лежачи на землі, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 40 грн., які вони дістали із задньої правої кишені його джинсів та мобільним телефоном «Nокіа Х2-02», вартістю 450 грн., який лежав на землі поруч з останнім.
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернувши на свою користь відкрито викрадений мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 490 грн., з яких 40 грн. це грошові кошти, а 450 грн. вартість мобільного телефону.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення-злочину, скоєного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому їм злочині визнали повністю, та пояснили, що скоїли його при вищезазначених обставинах, вони не оспорювали фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, будучи допитаними, обвинувачені, кожний окремо, пояснили, що 24.03.2020р. у вечірній час доби вони гуляли на «Холодній горі» біля супермаркету «Класс». Приблизно в 22:30 год. вони побачили раніше не знайомого їм потерпілого, яким в подальшому виявився ОСОБА_3 .. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 пограбувати його, та що той погодився. В районі вулиці Дудинської вони підбігли до потерпілого ззаду, ОСОБА_6 збив його з ніг, після цього вони спільно нанесли йому приблизно 10 ударів по тулубу та ногам, витягли з задньої кишені штанів потерпілого грошові кошти у розмірі 40 грн. та підняли мобільний телефон, який ОСОБА_3 впустив через їх дії. Потім вони побігли з місця скоєння злочину. Через деякий час, коли вони знаходились в районі будинку №190 по вул. Полтавський, побачивши працівників патрульної поліції, ОСОБА_5 , злякавшись, викинув мобільний телефон у смітник, звідки він в подальшому був вилучений працівниками поліції. Обвинувачені не оспорювали висновки судових експертиз, в тому числі встановлену під час досудового розслідування вартість мобільного телефону.

При цьому обвинувачені висловили жаль щодо скоєного, піддали свої дії критичній оцінці, попросили вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_3 надав покази, згідно яких 24.03.2020р. у вечорі він йшов по «Жовтневій» стороні з боку метро, перейшов дорогу та направився у двір 9-поверхового будинку по АДРЕСА_3 . При цьому він тримав в руках телефон та дивився в нього, переглядаючи новини. В цей час він почув ззаду, що хтось біжить, хотів повернутися, але відчув удар та впав на землю. Він закрився руками та відчув ще приблизно десять ударів по різним частинам тіла. Коли нападники вирішили, що він втратив свідомість, то забрали телефон та пішли в бік вулиці Полтавський шлях. Почекавши поки вони відійдуть на відстань приблизно 100 метрів, він підвівся та пішов за ними. Пройшовши приблизно 1 кілометр до перехрестя вул. Переможців та Полтавський шлях, нападники перейшли на «Ленінську» сторону. В цей момент к світлофору під`їхав автомобіль працівників патрульної поліції, він підійшов до них та повідомив про те, що сталося, сів в їх автомобіль та вони поїхали за нападниками. Коли вони до них під`їхали, то, побачивши це, обвинувачені викинули мобільний телефон. В подальшому мобільний телефон був йому повернутий працівниками поліції, з цивільним позовом він не звертався.
В судовому засіданні 04.06.2020р. потерпілий надав письмову заяву про отримання від кожного з обвинувачених по 1500,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та відсутність до них претензій.
Обвинувачені вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор, потерпілий та захисники.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини, а також, що вони не оспорюють фактичні обставини скоєного ними кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілого, дослідженням доказів, що характеризують особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів та процесуальних витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що їх вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, є доведеною.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на час розгляду справи офіційно не працевлаштований; неодружений; в силу ст. 89 КК України не має судимостей; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має постійне місце проживання та реєстрації.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на час розгляду справи офіційно не працевлаштований; раніше не судимий; неодружений; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає їх щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним корисливим тяжким злочином; відношення обвинувачених до скоєного злочину; кількість епізодів злочинної діяльності один; його конкретні обставини; особи винних, їх молодий вік; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують. Також судом враховується висловлена потерпілим в судовому засіданні 04.06.2020р. позиція, згідно якої він просив обвинувачених суворо не карати, надавши заяву про відсутність претензій до них.
При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , попередження скоєння ними нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо обвинувачених в цілому на теперішній час можливе без їх ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи їм покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України (з урахуванням положень ст. 69-1 КК України, правових висновків, викладених в ухвалі Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року по справі №5-23кс(15)16 та постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року по справі № 148/1211/15-к) у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 згідно ст. 124 КПК України в дольовому порядку, з урахуванням ролі кожного з них у вчиненні відповідного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню мобільний телефон «Nокіа Х2-02» , імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому повернути (вважати повернутим) власнику ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 15, 114)

Процесуальні витрати у розмірі 980,64 грн. (дев`ятсот вісімдесят грн. 64 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса в дольовому порядку, а саме по 490,32 грн. (чотириста дев`яносто грн. 32 коп.) з кожного. (т. 2 а.с. 40)
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та не пізніше наступного дня після ухвалення направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1