233 № 233/2481/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року Костянтинівський міскрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка Донецької області клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125КК України,

ВСТАНОВИВ:
22 травня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125КК України, обґрунтовуючи клопотання тим, що 08 січня 2015 року до Костянтинівського МВ ГУМВС надійшла заява ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який спричинив їй тілесні ушкодження.

08 січня 2015 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125КК України.

08 січня 2015 року проведено огляд місця події за місцем проживання потерпілої та допитано ОСОБА_4 . Потерпіла пояснила, що 07.01.2015 року у неї із подружжям ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого потерпіла зазнала тілесних ушкоджень. Аналогічні за змістом показання щодо конфлікту 09.01.2015 року надав співмешканець ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та її донька ОСОБА_8 ..

Допитаний 09.01.2015 року лікар - травматолог ОСОБА_9 пояснив, що за медичною допомогою 08.01.2015 року до травмпункту звернулась ОСОБА_4 , яка пояснила, що тілесні ушкодження їй спричинила відома особа.

Висновком експерта №3 від 13.01.2015 року встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме: ЗЧМТ, струс головного мозку належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розслід здоров`я та для встановлення механізму необхідно призначити слідчий експеримент.

Під час досудового розслідування, а саме 12.12.2015 року, 20.04.2018 року, 10.11.2018 року, 19.01.2019 року, 25.02.2019 року, 02.08.2019 року, 04.08.2019 року, 07.10.2019 року, 09.10.2019 року ОСОБА_4 відмовлялась прибувати для проведення слідчих дій, про що працівниками поліції складені відповідні рапорти.

20.02.2020 року та 12.03.2020 року ОСОБА_4 повторно була допитана, під час допиту підтвердила факт конфлікту 07.01.2015 року та отримання нею тілесних ушкоджень.

22.03.2020 року від потерпілої на ім`я слідчого надійшла заява про те, що просить слідчого перенести проведення слідчого експерименту у зв`язку із поганим самопочуттям.

У кримінальному провадженні призначено судово - медичну експертизу з метою встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень згідно змісту допитів свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки від проведення слідчого експерименту потерпіла неодноразово відмовлялась у телефонному режимі. Із змісту допитів свідків судити про механізм утворення тілесних ушкоджень неможливо, не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних потерпілою.

12.05.2020 року потерпілу повідомлено про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог ст.49КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості становить 2 роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином, враховуючи положення ст.49 КПК України а саме те, що кримінальне провадження № 0000032 від 08.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, тобто станом на момент подання клопотання закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, а особу правопорушника в ході досудового розслідування не встановлено, прокурор просить закрити кримінальне провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що не згодна із закриттям кримінального провадження та бажає притягнення особи, що спричинила їй тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_5 , до кримінальної відповідальності. Повідомивши проте, що саме слідство Костянтинівського ВП затягує розгляд кримінального провадження та вона не відмовлялася від жодної процесуальної дії, однак пропозицій щодо їх проведення з боку слідчого не було.

Вислухавши думку прокурора та потерпілої, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2КПК України, завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Частиною 2 ст.7КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.9КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25КПК України, зокрема, зобов`язує прокурора, слідчого вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог п.1-1 ч.2 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, 08 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125КК України, а саме про те, що 07 січня 2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування проведено огляд місця події за місцем проживання потерпілої та допитано ОСОБА_4 , яка пояснила, що 07.01.2015 року у неї із подружжям ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого потерпіла зазнала тілесних ушкоджень. Аналогічні за змістом показання щодо конфлікту 09.01.2015 року надав співмешканець ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та її донька ОСОБА_8 ; проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме: ЗЧМТ, струс головного мозку належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розслад здоров`я та для встановлення механізму необхідно призначити слідчий експеримент; допитаний свідок ОСОБА_10 , який пояснив, що 07.01.2015 року виник конфлікт з ОСОБА_4 та її співмешканцем, на час якого усі перебували у стані алкогольного сп`яніння та були заподіяні взаємні тілесні ушкодження ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ; проведено судово медичну експертизу, за результатами якої з урахуванням допиту свідків від 03.02.2015 року та 25.02.2015 року за участю свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 судити про механізм утворення тілесних ушкоджень неможливо; з урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах, вказаних у протоколі допиту свідків ОСОБА_13 від 04 березня 2015 року та протоколі допиту потерпілої ОСОБА_4 від 12 березня 2020 року.

Але, в подальшому ніяких процесуальних дій, направлених на з`ясування фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не вчинялося, а було направлено до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що не відповідає вимогам п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_4 вказала на особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення та як вбачається з пояснень самого ОСОБА_5 , останній не спростовує вказаний факт, тобто таким чином, кримінальне провадження здійснювалося стосовно фактично встановленої особи та не може бути закрито судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до останнього абзацу ч.1 ст.284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

В той же час, прокурор, не перевіривши вищенаведені факти, не провівши всіх необхідних слідчих та процесуальних дій для встановлення обставин, викладених ОСОБА_4 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, передчасно направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження з підстав п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, що є істотними порушеннями норм кримінально-процесуального права.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0000032 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч.1ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора «про закриття кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності».

Керуючись ст. ст. 284, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 «про закриття кримінального провадження №0000032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1