ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 197/63/18
Провадження № 1-кп/210/108/20

"20" травня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000011, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке, Широківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, місця реєстрації не має, мешкав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

1) 24 липня 2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком на 150 годин;

2) 13 січня 2016 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389 КК України до арешту на строк 02 місяці. На підставі ст.ст.75,76 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 02 місяців 05 днів арешту;

3) 11 липня 2016 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком на 01 рік. Звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року після закінчення іспитового строку;

4) 20 грудня 2018 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 02 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік;

5) 28 травня 2019 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.213, ч.1 ст.263, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки;

6) 10.01.2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Визначено вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 травня 2019 року виконувати самостійно,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про якого не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, в порушення п.п. 3, 5, 8 ст.1 та п.п. 8, 9 ст.4 Закону України "Про металобрухт" від 05 травня 1999 року №N 619-ХІV, в якому вказано, що "... діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту здійснюється юридичними і фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з металобрухтом ", " ... збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється".

Відповідно до ст.1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Операції з металобрухтом відповідно до Закону України «Про металобрухт» - заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Згідно із ст.1 Закону України «Про металобрухт», заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Ст.1 Закону України «Про металобрухт» закріплено, що купівля та/або реалізація металобрухту - діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

В ч.8 ст.4 Закону України «Про металобрухт» зазначено, що приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред`явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов`язково оформляється актом приймання. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документа, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Фізичні особи можуть здійснювати операції лише з побутовим металобрухтом.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.5 Закону України «Про металобрухт» суб`єкти господарювання, які здійснюють заготівлю, переробку та металургійну переробку металобрухту, повинні мати кваліфікованих спеціалістів, відповідне устаткування, засоби екологічної безпеки. Перелік обладнання та устаткування, які необхідно мати спеціалізованому підприємству та його приймальним пунктам або спеціалізованому металургійному переробному підприємству, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної промислової політики, при здійсненні операцій з металобрухтом у порядку, встановленому законодавством. Суб`єкти господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом, повинні забезпечити контроль за вибуховою, пожежною, екологічною та радіаційною безпекою відповідно до законодавства.

Згідно із ч.3 ст.6 Закону України «Про металобрухт» оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів) та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює купівлю металобрухту. Забороняється проведення готівкових розрахунків при здійсненні операцій з промисловим металобрухтом.

Так, ОСОБА_3 , в період з кінця вересня 2017 року по 27 січня 2018 року діючи умисно, з корисливих мотивів з метою організації незаконного пункту прийому, схову та збуту брухту чорних металів, особисто підготував взяту в оренду територію за адресою: АДРЕСА_1 , де створив підпільний приймальний пункт та відповідні умови, необхідні для його нормального функціонування, заготував ваги за допомогою яких зважував металобрухт та розраховувався грошовими коштами за принесений металобрухт, тобто здійснював незаконні операції з брухтом чорних металів.

Таким чином ОСОБА_3 , організувавши незаконний пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів, використовуючи підшукані ним напільні механічні ваги, 27.01.2018 року в денний час, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, достовірно знаючи, що його дії є протиправними, в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, особисто здійснив прийом металобрухту у ОСОБА_5 , визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених напільних вагах, яка склала 6 кг. брухту чорних металів, за що надав останньому грошові кошти у сумі 28 гривень 60 копійок.

27.01.2018 року в період часу з 15:00 год. по 15:20 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.01.2018 року, співробітниками Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано факт незаконного прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено: брухт чорних металів - 315 кг., напільні механічні ваги- 1шт., чорнові записи на 1 аркуші в клітинку та грошові кошти у сумі 50 грн.

ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважають недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно, враховуючи те, що на той час ніде не працював, у вересні 2017 року взяв в оренду ангар за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснював прийом металобрухту від жителів селища.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що ним вчинено злочин у сфері господарської діяльності, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, вину у скоєному злочині визнав повністю та у вчиненому розкаюється.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 13.07.2018 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню при середньому рівні ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, орган пробації вважає за необхідне покладання на обвинуваченого додаткового обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ч.3 ст.76 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст.213 ч.1 КК України.

Крім того, судом встановлено, що 11 лютого 2020 року набрав законної сили вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Визначено вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 травня 2019 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.213, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, виконувати самостійно.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним у період вересня 2017 року до 27 січня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку 10 лютого 2020 року.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.04.2020 року, ОСОБА_3 29 квітня 2020 року затримано в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2020 року в рамках кримінального провадження №0000011, ОСОБА_3 тимчасово залишено у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» у зв`язку з необхідністю участі засудженого у судовому розгляді.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з 29 квітня 2020 року.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, що викладені в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на вищевказане, вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року відносно ОСОБА_3 підлягає виконанню окремо.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не накладався.

Потерпілі та процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, а також враховуючи те, що останній на даний час перебуває під вартою, оскільки відбуває покарання за попереднім вироком, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 70 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року відносно ОСОБА_3 - виконувати окремо.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 29 квітня 2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази по справі:

- брухт чорних металів вагою 315 кг., який переданий на зберігання до ТОВ «МММ-Метал», після набрання цим вироком законної сили, звернути на користь держави;

- чорнові записи на 1 аркуші, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах справи;

- грошові кошти у сумі 50, 00 гривень, які передані на зберігання власнику ОСОБА_5 , після набрання цим вироком законної сили, залишити у останнього за належністю;

- напільні механічні ваги, які передані на зберігання ОСОБА_3 , після набрання цим вироком законної сили, звернути на користь держави.

Матеріали кримінального провадження №0000011 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №197/63/18, провадження №1-кп/210/108/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1