Справа № 308/2366/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від «29» лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, погоджене прокурором про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від «29» лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, погоджене прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивує наступним:

28 лютого 2020 року о 23 год. 13 хв. до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що біля села Барвінок, по автодорозі М-06 «Київ-Чоп», що біля церкви між автомобілем «Мерседес Спрінтер» та «Джилі» відбулось зіткнення, заявник повідомив про двох потерпілих. Виїздом на місце події встановлено, що по автодорозі М-06 «Київ-Чоп», на перехресті з вулицею, що веде до готелю «Золота Гора» відбулась ДТП з потерпілими за участю двох автомобілів. Водій автомобіля марки «Gelly», моделі «MR7151A» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 рухаючись зі сторони готелю «Золота Гора», виїхав на головну дорогу М-06 «Київ-Чоп» при цьому не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 який рухався з м. Ужгород, в напрямку м. Мукачево. Каретою ШМД до нейрохірургії доставлено водія ОСОБА_5 з діагнозом «ЗЧМТ», струс головного мозку, від госпіталізації відмовився. До Ужгородської ЦМКЛ (м. Ужгород, вул. Грибоєдова 24) доставлено пасажира автомобіля «Gelly» ШепелуСвітлануМихайлівну, ІНФОРМАЦІЯ_3 з діагнозом: поєднана кранівотокальна травма голови справа, ЗТТГК, множинні переломи ребер справа. Каретою ШМД до Ужгородської ЦМКЛ (м. Ужгород, вул. Грибоєдова 24) доставлено водія автомобіля «Gelly» ОСОБА_4 з діагнозом: забій правого передпліччя, частковий розрив ключичноакроміальногозєднання справа. Автомобілі доставлено на арешт. майданчик Ужгородського РВП.

В клопотанні вказано, що 29.02.2020 року відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000268 від 29.02.2020 року, правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України.

Як зазначає слідчий, в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: 1) автомобіль марки «Gelly», моделі «MR7151A» д.н.з. НОМЕР_1 ; 2) автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; 3) уламки з проїзної частини; 4) змиви з керма автомобіля «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; 5) змиви з важеля переключення передач «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 .

Як зазначено в клопотанні в ході проведення досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб марки марки «Gelly», моделі «MR7151A» д.н.з. НОМЕР_1 згідно реєстраційного документу належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 .

Окрім цього встановлено, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 згідно реєстраційного документу належить ОСОБА_7 , мешканці с. Шершенівка, Борщівський район, Тернопільська область.

В клопотанні зазначено, що 29 лютого 2020 постановою слідчого вилучені речі були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені речі є речовимидоказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Окрім того, як вказує слідчий, в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз, зокрема транспортно-трасологічної експертизи, експертизи технічного стану вказаного автомобіля, автотехнічної експертизи та повернення вищевказанихречових доказів не дасть в повній мірі та об`єктивно провести вказані експертизи та досудове розслідування в цілому.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 167, 168, 170, 171 КПК України,слідчий просить: клопотання задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 який згідно реєстраційного документу належить ОСОБА_7 , мешканці с. Шершенівка, Борщівський район, Тернопільська область.; уламки з проїзної частини в місці вчинення ДТП; змиви з керма автомобіля «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; змиви з важеля переключення передач «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 . Заборонити використання та розпоряджання автомобілем марки Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 та визначити місце його зберігання за адресою: АДРЕСА_4 .
Слідчий в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності. Окрім того, просив долучити до матеріалів клопотання постанову про призначення транспортно-трасологічної експертизи та експертизи технічного стану автомобіля.
Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

При розгляді клопотання встановлено, що СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке 29.02.2020 року внесені до ЄРДР за №0000268 від 29.02.2020 року, правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: 1) автомобіль марки «Gelly», моделі «MR7151A» д.н.з. НОМЕР_1 ; 2) автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; 3) уламки з проїзної частини; 4) змиви з керма автомобіля «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; 5) змиви з важеля переключення передач «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до абз.1 ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Із вказаним клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді відповідно до вимог КПК України наступного робочого дня (28.02.2020 р. п`ятниця), так, клопотання датовано 02.03.2020 року (понеділок), та направлено до суду поштовим зв`язком (дата на поштовому штампі відповідає даті клопотання). Вказане клопотання до суду надійшло 05.03.2020, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Ужгородського міськрайонного суду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 06.11.2019 р., (копія якого додана до матеріалів клопотання) транспортний засіб марки марки Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 згідно реєстраційного документу належить ОСОБА_7 , мешканці с. Шершенівка, Борщівський район, Тернопільська область.

Відповідно до постанови слідчого від 29.02.2020 року визнано речовими доказами: транспортний засіб марки «Gelly», моделі «MR7151A» д.н.з. НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; змиви з керма автомобіля «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; змиви з важеля переключення передач «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; уламки з проїзної частини.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує також те, що в рамках даного кримінального провадження постановою слідчого від призначено ряд експертиз.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом із тим, прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від «29» лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, погоджене прокурором про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 який згідно реєстраційного документу належить ОСОБА_7 , мешканці с. Шершенівка, Борщівський район, Тернопільська область.; уламки з проїзної частини в місці вчинення ДТП; змиви з керма автомобіля «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 ; змиви з важеля переключення передач «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1