ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/823/20 Справа № 192/2232/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000673 від 28 жовтня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року, постановлену щодо
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 жовтня 2019 року до ЄРДР за № 0000673 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору.
Мотивуючи прийняте рішення, суд посилався на наявність в обвинувальному акті недоліків, а саме відсутність формулювання обвинувачення, що є порушенням не тільки вимог ст. 291 КПК України, але й права обвинуваченого на справедливий суд, передбаченого Європейською конвенцією з прав людини. Також, суд вказав, що цей недолік не може бути усунений під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення прокурором, оскільки обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, тобто відсутній об`єкт для зміни.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги прокурор обгрунтовує незаконністю та необгрунтованістю рішення суду першої інстанції. Прокурор вказує, що направлений до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин скоєнного злочину та правову кваліфікацію її дій, та в ньому наведені фактичні дані, які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу дає можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. На думку прокурора, конкретність викладення фактичних обставин у цьому провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 не викликає сумнівів. Разом з цим, прокурор зазначає, що обвинуваченій ОСОБА_6 було вручено обвинувальний акт та реєстр до нього, та з її боку не надходило жодних заяв про незрозумілість пред`явленого обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить формулювання обвинувачення.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вищевказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення, є безпідставними.
Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікації її дій, а також обставини, що впливають на покарання, в разі його призначення.
Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_6 убачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.
Що стосується висновків суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, колегія суддів зазначає таке.
Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3