"23" серпня 2019 р. Справа № 363/3537/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2019 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000697, розпочатому 22.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

у клопотанні слідчий та прокурор порушують питання про арешт предмета, зовні схожого на пістолет на рамі якого з одного боку маються позначення у вигляді: STALKER MOD 914- НОМЕР_1 , а з іншого боку маються позначення у вигляді: Made by ATAK arms ltd CAL. 9 mm P.A.K.; металевого предмету, зовні схожого на магазин; одинадцять металевих предметів, зовні схожих на патрони на денці яких маються позначення у вигляді «GECO 223 Rem», які вилучені під час огляду поблизу повороту на вул. Глібова в м. Вишгород Київської області.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.
З матеріалів клопотання встановлено, що 22.08.2019 до чергової частини Вишгородського ВП ГУНП в Київській області на спецлінію «102» надійшло повідомлення працівників ГРПП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області про те, що за адресою: Київська область, м. Вишгород зупинено громадянина ОСОБА_5 1955 року народження, у якого слідчо-оперативною групою виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет.

22.08.2019 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

22.08.2019 слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у період часу з 01 год. 50 хв. до 02 год. 35 хв. проведено слідчу дію огляд місцевості, з посиланням на норми ст.ст. 223, 234, 237 КПК України.

Відповідно до вказаного протоколу, об`єктом огляду є узбіччя автодороги «Вишгород-Київ» поблизу повороту на вул. Глібова, що у місті Вишгород Київської області. Разом з тим у протоколі відображено, що на вказаній ділянці місцевості знаходиться чоловік, одягнений у футболку білого кольору з візерунком, джинси синього кольору та мокасини темно синього кольору, який представився ОСОБА_5 . На запитання слідчого чи має при собі заборонені та/або обмежені чинним законодавством речі або предмети повідомив, що має при собі травматичний пістолет. У подальшому в протоколі зафіксовано, що ОСОБА_5 дістав з правої джинсів, у які він одягнений, предмет схожий на пістолем на рамі якого з одного боку маються позначення у вигляді: STALKER MOD 914- НОМЕР_1 , а з іншого боку маються позначення у вигляді: Made by ATAK arms ltd CAL. 9 mm P.A.K. В подальшому в ході огляду вказаного предмета схожого на пістолет виявлено та вилучено і магазин та патрони.

З огляду на зміст повідомлення зареєстрованого в ЖЄО Вишгородського ВП ГУНП в Київській області 22.08.2019 року за № 11362, цього ж дня ОСОБА_5 був зупинений працівниками ГРПП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, якими на місце було викликано слідчо-оперативну групу та у подальшому слідчим вилучено у останнього предмет схожий на пістолет з магазином та патронами.

Згідно ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що фактично ОСОБА_5 22.08.2019 року після його зупинки поліцейськими та вимушеним перебуванням поряд з ними у зв`язку з очікуванням слідчо-оперативної групи був затриманою особою, в розумінні вимог ст. 209 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Оцінюючи як доказ протокол огляду місцевості від 22.08.2019 року, з огляду на його допустимість, встановлено, що під час його проведення слідчим фактично вилучено в особи предмет схожий на пістолет з магазином та патронами.
При проведенні вказаної слідчої дії не враховано вимоги ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», якими передбачено, що поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.
Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.
Крім того, відповідно до ст. 237 КПК України, метою проведення огляду є виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Однак при цьому слід враховувати, що об`єктом огляду може бути виключно місцевість, приміщення, речі та документи, а не особа.
В системному аналізі зазначених норм суд доходить висновку, що поліцейськими фактично затримано ОСОБА_5 та здійснено його особистий обшук.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутній протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі № 754/5978/16-к.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
За таких умов, суд доходить висновку, що протокол огляду від 22.08.2019 року проведений у кримінальному провадженні № 0000697 та відповідно вилучені в ході його проведення речі є недопустимими доказами в розумінні викладених норм Закону, оскільки протокол складено стосовно слідчої дії, яка не відповідає фактично проведеній слідчій дії, коли у справі відсутні докази роз`яснення ОСОБА_5 його статусу у провадженні, прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів;
Згідно ч. 3 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи, що судом встановлено, недопустимість як доказів у кримінальному провадженні № 0000697, протоколу огляду від 22.08.2019 року, а також вилучених в ході його проведення предмету схожого на пістолет, магазину та патронів, що унеможливлює їх подальше законне використання як доказів у цьому провадження, тому підстав для їх арешту судом не встановлено.
Таким чином заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволеним бути не може.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-175, 371-372 КПК України;

ухвалив:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя