У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1322/19

№ 1-кп/610/186/2019

м. Балаклія 31.07.2019 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: ОСОБА_1

за участі
прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

секретаря: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000307 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинувачених під вартою для запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачені і захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на незадовільний стан здоров`я. Подали клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинувачених застосований під час досудового розслідування 25.03.2019р., продовжений по 5 серпня 2019 року включно, без визначення розміру застави. Кримінальне провадженні в суді перебуває з 08.05.2019р.

На час розгляду питання про доцільність тримання обвинувачених під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики не змінились.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, на сьогоднішній час судом не встановлено.

Судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України обвинувачені можуть здійснити спроби переховуватися від суду, вчинити інші злочини, і ці ризики не зменшилися. Інші ризики не доведені.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам ґрунтується на: тяжкості злочину і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватим у злочині, у вчиненні якого вони обвинувачується, а це позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, наявності у обох кримінального досвіду внаслідок засудження і відбування покарання з випробуванням на час вчинення інкримінованого злочину, відсутності місця роботи та постійного законного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків.

Інші позитивні дані про особу обвинувачених цього висновку не спростовують. Не надано доказів того, що за станом здоров`я обвинувачені не можуть утримуватись під вартою або у тих умовах, за потреби, їм не може бути надана кваліфікована медична допомога. Доводи про наявність у обвинувачених неповнолітніх дітей на цей час не підтверджені відповідними доказами, родинні відносини не підтверджені у встановленому порядку і у сукупності з наведеними судом обставинами висновків не спростовують.

Тому доводи обвинувачених і захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За правилом п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-190, 291, 314-317, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора задовольнити повністю. Продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) строк тримання під вартою по 26 вересня 2019 року включно, без визначення розміру застави.

2.В задоволенні клопотання обвинувачених і захисника про зміну запобіжного заходу відмовити повністю.

3.Доручити Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеженняобвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , надавши необхідну медичну допомогу, про що повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1