Справа № 515/1844/18
Провадження № 1-кп/513/19/19
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 27 вересня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дивізія Татарбунарського району Одеської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, студент 4-го курсу Одеського державного аграрного університету, не одружений, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

01 вересня 2018року приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на південно західній околиці с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області , умисно, з корисливих мотивів , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 , впав на землю та випустив з рук планшет марки « Леново » чорного кольору моделі « ТВ 8504Х» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SN : HGAFFQBA, з 2 Гб оперативної пам`яті пристрою вартістю 3000 гривень, обладнаний електронним накопичувачем інформації та сім картою оператора мобільного зв`язку « Київстар » вартістю 25 гривень, відкрито викрав вказаний планшет з зазначеними комплектуючими, з яким зник з місця події розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину не визнав та будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 01.09.2018року, це була субота, він був вдома. Так, близько 07:00 години ранку хтось зателефонував на телефон батька ОСОБА_7 , батька вдома не було, а телефон він залишив вдома. Він вирішив відвезти телефон батьку на околицю села, сів на велосипед і поїхав до батька, коли він приїхав до батька, то побачив там багато людей серед яких були місцеві мешканці, незнайомі йому мисливці, а також був ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 і ще якись чоловік якого він бачив вперше, останні були на своєму службовому автомобілі. Крім того, там були ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .. Між ними почалася штовханина, в ході якої потерпілий ОСОБА_4 опинився на землі і кричав, щоб підняли планшет, який випав в нього з рук і лежав поряд в траві. Він підняв планшет та стояв в стороні, всі почали кричати де планшет, вели себе агресивно. ОСОБА_9 вживав ненормативну лексику, і погрожував йому. Він злякався і почав тікати з планшетом, добігши до села він зателефонував Чебану, щоб той сказав батьку, щоб останній приїхав і забрав планшет. Через хвилин 7-10 батько приїхав і забрав планшет. Намірів на заволодіння планшетом в інших цілях в нього не було, оскільки він людина забезпечена, зазначив, що ніякої інформації він не видаляв з планшету і навіть не вмикав його, просив його виправдати.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчинені грабежу при викладених обставинах ґрунтується наступними доказами, дослідженними в судовому засіданні.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив суду, що він є журналістом, науковцем і є начальником науково дослідного відділу НПП « Тузлівські лимани ». Так, 01.09.2018року він разом із групою охорони правопорядку НПП « Тузлівські лимани » у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 прибув на місце події, а саме на південно західну околицю с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області, близько 06:00 години ранку. При собі він мав планшет марки « Леново » чорного кольору моделі « ТВ 8504Х» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SN : HGAFFQBA, з 2 Гб оперативної пам`яті пристрою, обладнаний електронним накопичувачем інформації та сім картою оператора мобільного зв`язку « Київстар ». Він також мав дозвіл на проведення фото-відеофіксацію подій. Крім того, зазначив, що в нього в користуванні є ще кілька електронних пристроїв з яких можливо проводити фото і відеофіксацію. Так, на місці події вони побачили дві групи осіб які здійснювали незаконне полювання на території національного парку, одну групу в складі якої знаходилась одна особа, вони склали протокол за порушення правил полювання, потім поїхали до іншої групи мисливців в складі якої було три мисливця та почали пояснювати останнім, що їх дії незаконні і почали складати протокол, але дані особи заперечувалии проти незаконності своїх дій посилаючись на те, що ОСОБА_7 який є начальником мисливського осередку продав їм відстрілочні картки, вони зателефонували ОСОБА_7 .. Через деякий час ОСОБА_7 приїхав на місце події разом із сином ОСОБА_5 , мисливці і ОСОБА_7 почали сперечатися між собою. Він весь час знімав цю подію і не приймав участі у сварці. Потім на місце приїхав ОСОБА_10 , який з матами та криками, а також погрозами вдарив його в ліву щоку, він від цього удару впав на землю та на деякий час втратив свідомість, планшет випав в нього з рук, потім він побачив, що на його окуляри хтось наступив ногою і якісь руки забирали планшет. Він почав кричати, щоб забрали планшет, потім зрозумів по габаритах, що це був ОСОБА_5 , який почав втікати в сторону свого будинку. Потім він став вимагати у батька обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 планшет. Далі він почув розмову ОСОБА_7 з кимось, хто говорив ОСОБА_7 по телефону : «що ви робите? поверніть планшет!!!». Після цієї розмови ОСОБА_7 сів в машину і десь поїхав. По приїзді на місце події ОСОБА_7 привіз планшет. Він побачив, що у планшеті відсутня інформація та карта пам`яті моделі він не пам`ятає і флеш накопичувач , і став говорити ОСОБА_7 щоб йому повернули невистачаючі деталі. ОСОБА_7 сказав йому, що хай скаже «дякую» за те, що планшет взагалі повернули. Потерпілий зазначив, що планшет йому повернули без карти пам`яті і він наразі не працює без останньої. Той факт, що планшет працював до скоєння злочину підтверджує його публікація на сторінці Фейсбук від 01.09.2018року про те, що на території національного парку було виявлено незаконне полювання. Зазначив, що планшет в нього викрали з ціллю знищення інформації щодо незаконних дій ОСОБА_7 з приводу продажу відстрілочних талонів.

Поясненнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він є співробітником НПП « Тузлівські лимани ». Так, 01.09.2018року під час рейду в ході якого він з іншими працівниками, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 здійснювали свої службові обов`язки по виявленню та фіксації незаконного полювання зі зброєю, перебуваючи на південно західній околиці с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області помітили групу осіб, яка збиралась полювати на цій території. У ОСОБА_4 був при собі планшет марки « Леново » чорного кольору за допомогою якого він проводив відеофіксацію події. Так, вони підійшли до цієї групи та попередили, що на цій території полювання зі зброєю заборонено, однак особи почали пояснювати, що вони придбали відстрілочні талони і почали телефонувати ОСОБА_17 .. Через деякий час на місце події приїхали декілька груп осіб в тому числі і ОСОБА_18 , і між ними почалась словесна суперечка на підвищених тонах, їм почали погрожувати, приїхав також і ОСОБА_10 , який в ході суперечки задав удар ОСОБА_4 в обличчя, під час якого ОСОБА_4 впав на землю і випустив з рук планшет та в нього злетіли окуляри. Після того як у ОСОБА_4 випав планшет, він почав кричати щоб ми забрали планшет. Він хтів підняти планшет, але його хтось утримував , в цей час він побачив обвинуваченого ОСОБА_5 який піднімав планшет з землі і почав бігти в сторону села, він побіг за ним, однак наздогнати він обвинуваченого не зміг і повернувся на місце події. Через деякий час він побачив, що батько обвинуваченого - ОСОБА_18 покинув на своєму автомобілі місце події та через 20-30 хвилин він повернувся і віддав ОСОБА_4 його планшет. ОСОБА_4 відразу після повернення планшету запитав де карта пам`яті. Потім всі шукали в траві флеш накопичувач та карту пам`яті, але так і не знайшли.

Поясненнями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він є землевпорядником і депутатом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району. Так, 01.09.2018року йому зателефонували мешканці села, що на околиці села відбувається конфлікт між співробітниками національного парку та мисливцями з приводу незаконного полювання. Він прибув на місце події де побачив ОСОБА_4 , який тримав в руках планшет, але він не бачив останній робив чи ні відеофіксацію події, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вони стояли біля свого службового автомобілю, також на місці події були місцеві мешканці та незнайомі мисливці. Так, він почав роз`яснювати , що дії працівників парку в цьому випадку не законні, оскільки це не територія парку. Почав спілкуватися з ОСОБА_4 і той відходячи від нього задки зачепився і впав. До ОСОБА_4 підбіг ОСОБА_8 і почав піднімати. Коли останній підвівся він не бачив. На місці події всього був 20 хвилин. Коли покидав місце події то бачив, що планшет був у ОСОБА_4 в руках і останній не скаржився на погане самопочуття. Обвинуваченого на місці події не бачив.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що в день мисливця, а саме 01.09.2018року йому зателефонував ОСОБА_19 і повідомив , що на околиці села, де відбувається випас скотини, відбувається подія щодо незаконного полювання. Він сів в машину і разом з ОСОБА_19 і ОСОБА_20 приїхали на місце. На місці події було багато людей серед яких був ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_18 дільничний. Конфлікту вже не було. Через 40 хвилин прибули співробітники поліції.

Поясненнями свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, oj на місце події, а саме на край села Дивізія він приїхав разом із свідком ОСОБА_11 .. На місці події було багато людей серед яких був ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , дільничний. Конфлікту щодо незаконного полювання вже не було. Через 40 хвилин прибули співробітники поліції.

Поясненнями свідка ОСОБА_21 , який пояснив суду, що є мешканцем села Дивізія. Так, 01.09.2018року йому близько 08:00 години зателефонував ОСОБА_18 і повідомив, що працівники національного парку незаконно влаштували конфлікт з приводу незаконного полювання. Він зателефонував ОСОБА_10 , щоби він як землевпорядник роз`яснив працівникам парку що вони не мають права на цій території забороняти полювання, сів в свою машину і приїхав на край села. Так на місці події він побачив потерпілого ОСОБА_4 який знімав їх на планшет, він йому сказав, щоби він не знімав їх. Він підійшов до ОСОБА_22 , який почував себе погано і почав з ним розмовляти. Після того, як між працівниками парку і місцевими мешканцями почалася штовханина він бачив ОСОБА_4 який лежав на землі біля нього лежав планшет та окуляри, які були цілі, на ньому лежав ОСОБА_8 .. ОСОБА_9 вів себе неадекватно, кричав, що на цій території заборонено полювати. Він чув як ОСОБА_4 телефонував в поліцію, приїхала слідча група і всіх присутніх допитували як свідків. Після допиту він покинув місце події.

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що йому зателефонував ОСОБА_23 і сказав, що національний парк забороняє полювати в мисливських угіддях, він приїхав на місце події , а саме на край села, на місці події було 15-20 мисливців і мешканці села, обвинуваченого не бачив, батько обвинуваченого ОСОБА_7 бачив, ОСОБА_4 був з двома колегами, стояв біля службового автомобілю .

Поясненнями свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що є другом обвинуваченого ОСОБА_5 , подія відбувалася в кінці села 01.09.2018року, йому зателефонував ОСОБА_24 і повідомив, що відбувається конфлікт, йому стало цікаво і він приїхав, біля 8:00 години він прибув на місце, на місці були чужі мисливці і місцеві , потерпілий був ще з трьома особами на білому джипі, після того як він приїхав він бачив, як ОСОБА_7 відавав планшет потерпілому ОСОБА_25 , після того шукали флешку біля машини.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 , який пояснив суду, що є керівником охорони НПП « Тузлівські лимани », 01.09.2018року під час проведення рейду на околиці села Дивізія, було виявлено дві групи осіб які незаконно здійснювали полювання, в одній групі вони склали протокол, а в інший групі мисливці чинили опір, говорили, що вони купили відстрілочні картки у ОСОБА_7 , почалася сутичка в ході якої вони почали телефонувати ОСОБА_7 , Через деякий час на місце події приїхало авто за кермом якого був обвинувачений ОСОБА_5 , далі під`їхав ОСОБА_10 і ОСОБА_21 .. ОСОБА_10 цілеспрямовано наніс удар ОСОБА_4 , останній впав і лежав на землі без свідомості, планшет лежав біля нього. Свідок зазначив, що він почав зупиняти сутичку, з правої сторони роздався гвалт : « планшет, планшет , заберіить планшет», він повернувся і хтів забрати планшет, в цей момент його хтось штовхнув, він впав перечипившись через ОСОБА_4 , після того обвинувачений ОСОБА_5 зник. Батько обвинуваченого ОСОБА_7 весь час з кимось розмовляв по телефону з приводу планшету, потім він десь поїхав, після чого привіз планшет і ОСОБА_4 відразу сказав, що відсутня карта пам`яті та флеш- накопичувач, які вони потім шукали в траві так і не знайшовши. Свідок зазначив, що планшет викрали з ціллю знищення інформації щодо вчинення ОСОБА_7 незаконних дій, а саме продажу відстрілочних талонів.

Поясненнями свідка ОСОБА_26 , який пояснив суду, що є старшим дільничним офіцером поліції Татарбунарського ВП ГУНП України в Одеській області. Так, 01.09.2018року його в денний час черговим співробітником поліції було повідомлено про те, що на околиці села Дивізія Татарбунарського району Одеської області відбувається сутичка між працівниками НПП « Тузлівські лимани » та місцевими мешканцями. Він приїхав на місце події приблизно через 40 хвилин. По приїзді на місце події йому було повідомлено, що ОСОБА_10 наніс удар ОСОБА_4 , та обвинувачений ОСОБА_5 викрав планшет. На місці було приблизно 8 осіб. Після того приїхала слідча оперативна група і він виконував вказівки слідчого. ОСОБА_4 скаржився, що почувається погано.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.10.2018року за участю потерпілого ОСОБА_4 та таблицею ілюстрацій до нього , під час проведення якого ОСОБА_4 пояснив та показав, що 01.09.2018року приблизно о 07:40 годині він перебував на південно західній околиці с. Дивізія Татарбунарського району де разом із працівниками НПП « Тузлівські лимани » ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за допомогою власного планшету марки « Леново » чорного кольору здійснював фото-відеофіксацію вчинення незаконного полювання на території НПП « Тузлівськи лимани ». В цей момент поряд знаходились місцеві мешканці с. Дивізія які відстоювали позицію мисливців. Далі його хтось вдарив ззаду, він впав випустивши з рук планшет. Коли він підвівся то побачив, що планшету поряд немає і викрикнув : « Де мій планшет ». Після цього, ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_15 почав наздоганяти якогось молодого хлопця який тікав в напрямку пагорбу, що розташований за бетонними опорами. Далі молодий чоловік пробігши метрів50-70 перебіг через пагорб та направився в бік с. Дивізія де зник із поля зору. Після цього , ОСОБА_4 стало відомо, що молодий чоловік який втік з його планшетом є ОСОБА_5 , мешканець с. Дивізія, а його тато ОСОБА_7 в подальшому привіз планшет на місце події без сім карти та флеш-носія;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2018року за участю свідка ОСОБА_15 та таблицею ілюстрацій до нього, під час проведення якого ОСОБА_15 пояснив і показав, що 01.09.2018року приблизно о 07:40 годині він перебував на південно західній околиці с. Дивізія Татарбунарського району де разом із працівниками НПП « Тузлівські лимани » ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , де ОСОБА_4 за допомогою власного планшету марки « Леново » чорного кольору здійснював фото-відеофіксацію вчинення незаконного полювання мисливцями на території НПП « Тузлівськи лимани». В цей момент поряд знаходились місцеві мешканці с. Дивізія, які відстоювали позицію мисливців. Далі свідок ОСОБА_15 пояснив і показав, що після того як ОСОБА_4 впав та лежав на землі, він хтів забрати планшет який лежав біля ОСОБА_4 , але хтось з місцевих мешканців його притримав, хто саме він не знає. Далі ОСОБА_15 побачив як від натовпу тікає знайомий йому ОСОБА_5 з планшетом, що належить ОСОБА_4 .. Свідок побіг за ним і в цей час бачив як ОСОБА_5 намагався розібрати планшет чи щось з нього дістати. ОСОБА_5 побіг в напрямку пагорбу та пробігши близько 50-70 метрів від місця події перетнув пагорб та зник з поля зору. Свідок ОСОБА_15 зупинився на початку пагорбу та закінчив переслідування. Через деякий час , як пояснив свідок, батько ОСОБА_5 . ОСОБА_7 привіз на місце події планшет та віддав його ОСОБА_4 , але в ньому вже не було сім карти та флеш носія;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2018року за участю свідка ОСОБА_8 та таблицею ілюстрацій до нього, під час проведення якого ОСОБА_8 пояснив і показав, що 01.09.2018року приблизно о 07:40 годині він перебував на південно західній околиці с. Дивізія Татарбунарського району де разом із працівниками НПП « Тузлівські лимани » ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , де ОСОБА_4 за допомогою власного планшету марки « Леново » чорного кольору здійснював фото-відеофіксацію вчинення незаконного полювання мисливцями на території НПП « Тузлівськи лимани». В цей момент поряд знаходились місцеві мешканці с. Дивізія, які відстоювали позицію мисливців. Далі, як показав свідок ОСОБА_8 , після того як ОСОБА_4 впав та лежав на землі, свідок побачив біля нього планшет і намагався його забрати, але хтось його відштовхнув. Куди далі подівся планшет він не бачив. Далі, як пояснив свідок він провів розмову з мешканцем с. Дивізія ОСОБА_7 з приводу повернення планшету ОСОБА_4 і через деякий час ОСОБА_7 поїхав з місця події і привіз планшет ОСОБА_4 але без сім карти та флеш-накопичувача;

-висновком № 18-4389 товарознавчої експертизи від 25.09.2018року згідно якого ринкова вартість планшету марки « Леново» моделі « ТВ -8504 Х» з урахуванням його зносу, станом на 01.09.2018року, згідно наданих матеріалів, складає 3000 ( три тисячі) гривень, при умові , що об`єкт знаходиться у робочому стані;

-протоколом огляду предмету від 13.10.2018року, відповідно до якого планшет марки « Леново » моделі « ТВ -8504 Х » з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SN : HGAFFQBA, з 2 Гб оперативної пам`яті пристрою має незначні потертості та перебуває в придатному для експлуатації стану.

Суд не погоджується з позицію захисту про те, що предметом посягання був не сам планшет, електронний накопичувач та сім картка як матеріальні об`єкти, а інформація, яка зберігалася на них, оскільки під час судового слідства обвинувачений під час допиту пояснив суду, що він заволодів планшетом з метою його збереження, крім того, заперечував той факт що він користувався планшетом та видаляв з нього будь яку інформацію. Крім того, факт наявності на планшеті інформації щодо незаконної діяльності ОСОБА_7 , яка в майбутньому могла бути підставою для притягнення останнього до юридичної відповідальності в судовому засіданні підтверджується тільки зі слів потерпілого ОСОБА_4 .. Зазначений факт видалення інформації також не підтверджено висновками судової комп`ютерно - технічної експертизи. Крім того, сам потерпілий зазначив, що чув телефонну розмову ОСОБА_7 з якоюсь особою яка наказувала : «що ви робите? поверніть планшет!!!». Після цієї розмови ОСОБА_7 сів в машину і десь поїхав. По приїзді на місце події ОСОБА_7 привіз планшет. Ця обставина також підтверджується показами свідка ОСОБА_8 та інших. Крім того, факт відкритого викрадення планшету підтверджується показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які пояснили суду, що при намаганні їх підняти планшет з землі якісь особи притримували їх, а в цей час планшет з землі підняв ОСОБА_5 і почав тікати з ним в сторону села, що свідчить про відкрите викрадення саме майна.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість в ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009року роз`яснено, що грабіж це викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер винної особи, яка в свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Суд вважає, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами ( показаннями потерпілого, свідків, документами) стороною обвинувачення доведено факт кримінального правопорушення, беззаперечно доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_5 його вчинив, а також що цьому діянню притаманні всі елементи складу кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , а тому у суду відсутні підстави, передбачені ст. 373 КПК України для ухвалення виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого про свою невинність, розцінює їх як форму захисту та можливість уникнення кримінальної відповідальності.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення у вчинені ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує також і те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вину у вчиненому злочині не визнав, добре характеризується, думку органу пробації, який вважає, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства і вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості злочину і буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до Постанови ПВС України від 02.07.2004 N13 "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" п.31 При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України (435-15) та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001р. N5.

Обговорюючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь 7 926 ( сім тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень на відшкодування матеріальної шкоди , де потерпілий зазначив, що матеріальна шкода полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 пошкодив належний йому планшет марки « Lenovo Tab 850x» шляхом демонтажу з нього невірним шляхом слоту для сім-карти та для карти пам`яті, які в свою чергу відремонтувати неможливо. Тож, вартість нового планшету складає 6000 ( шість тисяч) гривень, ціна карти пам`яті 500гривень та ціна сім карти 120гривень, а також вартість розбитих окулярів в розмірі 1306гривень суд прийшов до наступного.

Виходячи з того, що під час судового слідства судом встановлено, що потерпілому завдано матеріальної шкоди в розмірі 3025гривень, що також підтверджено висновком товарознавчої експертизи по визначенню вартості майна з урахуванням його зносу станом на 01.09.2018року при умові , що об`єкт знаходиться у працездатному стані, та враховуючи що суду не надано доказів щодо непрацездатного стану планшету, а також ту обставину , що планшет повернуто власнику, суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода завдана потерпілому відшкодована в повному обсязі. Враховуючи викладене, цивільний позов щодо стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Визначаючи розмір морального відшкодування, де потерпілий просив стягнути моральну шкоду в розмірі 500 000 гривень, суд прийняв до уваги фактичні обставини справи, виходив із принципів розумності, виваженості, справедливості та врахував характер, тривалість і глибину душевних страждань потерпілого, істотне вимушення змін у життєвих стосунках, ступінь вини обвинуваченого, який завдав моральної шкоди та прийшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 2145 грн.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від вібування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 07 червня 2019 року.

Речові докази , а саме планшет марки « Леново » моделі « ТВ -8504 Х » з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SN : HGAFFQBA, з 2 Гб оперативної пам`яті пристрою вважати повернутим власнику, а саме ОСОБА_4 ..

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в розмірі 5 000 ( п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_5 витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 2145( дві тисячі сто сорок п`ять ) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1