Справа № 203/3081/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час підготовчого судового засіданні потерпілою ОСОБА_3 було подано заяву про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_4 з тих підстав, що останній раніше розглядав відносно потерпілої справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні потерпіла підтримала подану заяву про відвід та просила її задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явились.

Перевіривши підстави заявленого відводу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді у кримінальному провадженні, визначені ст.ст.75,76 КПК України.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Суд враховує, що наведені заявницею підстави для відводу не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_4 та не є підставами для відводу, визначеними ст.ст.75,76 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про відвід за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76,80,81,369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1