Ухвала
Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ
справа № 760/1493/19

провадження № 51-2917ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2019 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Соломянського районного суду м.Києва від 20 лютого 2019 року зобов`язано прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, що входять до складу групи прокурорів та здійснюють процесуальне курівництво у кримінальному провадженні №0000592 від 05 вересня 2017 року, розглянути клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 від 04 січня 2019 №15/21-2019 у строки та у спосіб, визначені ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на вказану ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва.
Відмовляючи прокурору у відкритті провадження, суд апеляційної інстанції послався на те, що судове рішення, на яке подано апеляційну скаргу, не підлягає апеляційному оскарженню на підставах, визначених ч. 4 ст. 399 КПК.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначив, що положення ст. 309 КПК визначають вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року, стверджуючи, що вона не відповідає вимогам ч.1 ст. 370 КПК, порушує норми Конституції України, а також його право на оскарження рішення суду під час судового провадження, визначене главою 31 КПК.
Мотиви суду.
Перевіривши доводи в касаційній скарзі прокурора та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 статті 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як вбачається із наявних у Суді матеріалів, ухвала слідчого судді стосується безпосередньо задоволення скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання, поданого в порядку статей 220, 221 КПК.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд обгрунтовано звернув увагу на те, що зазначеними нормами чинного КПК не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого відповідно до ст. 307 КПК, а саме з прийняттям рішення про зобов`язання вчинити певну дію.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, і відмовивши у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Відповідно положень ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, у касаційній скарзі прокурора не наведено.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурораСпеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст.441 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3