Справа № 158/1143/19
Провадження № 1-в/0158/105/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

захисника засудженого ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , думку представника Цуманської ВК №84 ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , кожного зокрема, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Рівненської області від 22.07.2009 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 187, п.п. 4, 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 26.01.2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк покарання, строк попереднього увязнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період з 10.01.2009 року по 12.11.2009 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 2/3 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.01.2009 року. Під час перебування у Рівненському слідчому ізоляторі один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, до суспільно-корисної не залучався, адміністрацією ізолятора не заохочувався. В ДУ «Маневицька ВК №42» прибув 06.10.2010 року. За допущені порушення установленого порядку покарання вісім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені, сім разів заохочувався адміністрацією установи. До Цуманської ВК №84 прибув 25.09.2018 року на підставі ч. 1 ст. 101 КВК України. За час перебування в установі, допустив одне порушення режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався, характеризується посередньо.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Згідно до роз`яснень, які викладено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливо замінити невідбуту частину покарання більш мяким.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_6 , останній на виробництві установи не працевлаштований.

Слід також зазначити, що сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму утримання, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Суд також зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1