В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2019 Справа №607/19361/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000760 від 30 грудня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , судимого:

- 03 липня 1998 року Кіровоградським районним судом м. Кіровоград за ч.3,4 ст.81, ч.2 ст.140, ч.1,2 ст.215-3, ст.17 ч.2 ст.215-3, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі;

- 01 листопада 2001 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, 69, ч. 1 ст. 393 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією майна;

- 14 жовтня 2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчуг Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 ч. 3 ст. 184, ч. 3 ст. 357, 70 КК України засудженого до покарання у виді на строк 4 роки 6 місяців;

- 08 грудня 2010 року Ленінським районним судом за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі;

- 30 жовтня 2014 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- 20 березня 2017 року Соснівським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- 24 січня 2019 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 03 квітня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2017 року, близько 19.00 год обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , поблизу вікна квартири АДРЕСА_4 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, та те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник у приміщення вищевказаної квартири. У подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії та діючи з єдиним умислом, умисно та таємно викрав грошові кошти в сумі: 100 Євро які станом на 29 грудня 2017 року становили 3350 гривень та 800 гривень, які знаходилися у кімнаті на полиці шафи, а також сумку в якій знаходилися банки із м`ясною консервацією у кількості 20 шт., які для потерпілого ОСОБА_7 матеріальної цінності не становлять. З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4 150 гривень.

Окрім цього, 29 грудня 2017 року, близько 22.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись за адресою АДРЕСА_5 , навпроти вікна квартири АДРЕСА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, та що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, повернувся на АДРЕСА_3 , де біля будинку взяв саморобну дерев`яну драбину, з якою попрямував до вікон квартири АДРЕСА_7 , переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, та те, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , за допомогою дерев`яної драбини, піднявся до вікна квартири АДРЕСА_7 , намагаючись відчинити вікно шляхом віджиму, розбив його, в наслідок чого поранив руку, та проник у вище вказану квартири, де діючи умисно, з корисливих спонукань та цілю особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер дій, їх карність на настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав хутряну шубу темно-коричневого кольору, що належала ОСОБА_5 . З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 гривень.

Вказаним діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 29 грудня 2017 року, близько 19.00 год. перебував по АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму метало-пластикового вікна балонним ключем який мав з собою, проник у приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки викрав грошові кошти в сумі: 100 Євро та гривні, а також сумку із банками консервації та втік. Цього ж дня, близько 22.00 год. він повернувся на АДРЕСА_3 , де біля будинку взяв саморобну дерев`яну драбину, з якою попрямував до вікон квартири АДРЕСА_7 , піднявся до вікна, розбив його балонним ключем, в наслідок чого поранив руку, та проник у вище вказану квартиру, звідки викрав хутряну шубу. Просить суд врахувати його щире каяття та суворо не карати, цивільний позов потерпілої визнає в повному обсязі в частині відшкодування майнової шкоди та частково в частині відшкодування моральної шкоди на суму 30000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

При цьому судом враховується те, що кримінальні правопорушення, що є предметом розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення щодо нього вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України із призначенням покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, у зв`язку із чим суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком у даному кримінальному провадженні, більш суворим покаранням за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року, а саме з 15 листопада 2018 року.

Окрім цього, в строк відбування покарання ОСОБА_3 слід зарахувати частково відбуте покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2019 року, з 23 квітня 2018 року по 08 червня 2018 року.

У ході розгляду кримінального провадження позивачем ОСОБА_5 до відповідача ОСОБА_3 пред`явлено позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 6500 грн. вартості викраденого майна та 50000 грн. моральної шкоди спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які суд вирішує з врахуванням наступних обставин справи та вимог закону.

У відповідності до ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушення, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім цього, згідно із вимог ст. 22 ЦК України, яка передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає, що заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі на суму 6500 грн. в межах його доведеності та обґрунтованості згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема вартості хутряної шуби темно-коричневого кольору, крадіжку якої, шляхом проникнення до квартири ОСОБА_5 вчинив обвинувачений відповідач за цивільним позовом ОСОБА_3 29 грудня 2017 року відповідно до пред`явленого обвинувачення. При цьому суд також враховує повне визнання обвинуваченим цивільного позову в цій частині.

Позовна вимога про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 50000 грн., обґрунтована тим, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_5 було спричинено моральну шкоду, що полягала у негативних наслідках, моральних стражданням внаслідок вчинення правопорушення, тривоги та побоювання за своє майно, пережиття емоційного стресу, а також неможливості користуватися викраденим майном.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При визначені розміру моральної шкоди завданої потерплій ОСОБА_5 , суд, враховує ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_3 , часткове, в розмірі 30000 грн. визнання обвинуваченим цивільного позову в цій частині, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпіла є пенсіонером, та діями обвинуваченого спричинено їй моральної шкоди, яка полягала у сильних душевних переживаннях та страхах після вчиненого злочину, внаслідок проникненням у її помешкання. Також нею перенесені моральні страждання та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим, порушення нормального та звичного способу життя, внаслідок дій обвинуваченого, пережиті душевні страждання, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 30000 грн., так як вказана сума буде співмірною завданим душевним стражданням потерпілої та відповідатиме обсягу спричиненої їй немайнової шкоди.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи № 1.3-283/18 від 07 травня 2018 року в сумі 429 грн., судової дактилоскопічної експертизи №1.4-422/18 від 07 травня 2018 року в сумі 715 грн, судової дактилоскопічної експертизи №1.4-421/18 від 08 травня 2018 року в сумі 715 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-445/18 від 15 травня 2018 року в сумі 572 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-453/18 від 16 травня 2018 року в сумі 572 грн, а всього на загальну суму 3003 грн., які суд вважає, слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертних досліджень в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком у даному кримінальному провадженні більш суворим, призначеним за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року, а саме з 15 листопада 2018 року.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати частково відбуте покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2019 року, з 23 квітня 2018 року по 08 червня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , фактичне місце проживаючого в АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 6500 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень) та моральну шкоду в розмірі 30000 грн. (тридцять тисяч).

В решті заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи № 1.3-283/18 від 07 травня 2018 року в сумі 429 грн., судової дактилоскопічної експертизи №1.4-422/18 від 07 травня 2018 року в сумі 715 грн, судової дактилоскопічної експертизи №1.4-421/18 від 08 травня 2018 року в сумі 715 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-445/18 від 15 травня 2018 року в сумі 572 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-453/18 від 16 травня 2018 року в сумі 572 грн, а всього на загальну суму 3003 грн. ( три тисячі три гривні) в користь держави (УК у м Тернополі/м.Тернопіль/24060300 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977726 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA5019002 код класифікації доходів бюджету: 24060300).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1