Справа № 495/3414/16-к
Номер провадження 1-кп/495/118/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.366, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 року у провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.366, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191КК України.

При вивчені обвинувального акту мною було встановлено, що в 2011 році я брав участь у загальному кримінальному провадженні під час досудового розслідування як слідчий суддя. Мною розглядались клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 та в матеріалах клопотання містилися всі кредитні договори, які також є предметом злочину у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 . З формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_2 вчиняв кримінальні правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_3 , тобто я вже вивчав письмові докази по справі, тому зазначені обставини можуть викликати у учасників процесу сумнів у моїй неупередженості під час розгляду кримінального правопорушення та це буде суперечити ч. 1 ст. 76 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Згідно вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Отже враховуючи те, що я приймав участь у якості слідчого судді під час проведення досудового слідства по епізодам, викладеним у обвинувальному акті у відношенні ОСОБА_2 , розгляд даного кримінального провадження мною буде порушенням ч. 1 ст. 76 КПК України, тому вважаю необхідним заявити собі самовідвід від розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_2 .

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заявляю собі самовідвід, в розгляді кримінального провадження № 495/3414/16-к за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.366, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191КК України.

Передати матеріали кримінального провадження № 0001741, внесене до ЄРДР 10.06.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 366, ч.ч. 3,4,5ст. 191 Кримінального кодексу України до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу у порядку встановленому статтею 35 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1