печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, вилученого під час затримання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000168,

ВСТАНОВИВ:
24.09.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2019 у справі № 757/29849/19-к на майно, яке було виявлено та вилучене 07.06.2019 під час затримання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000168, а саме:

файл в якому містяться грошові кошти у кількості 9 купюр, номіналом по 200 грн. кожна, що мають наступні серії та номер: ЕА 5094761, УВ 0945905, УВ 1224338, ХЗ 1983613, ТЖ 4485312, КВ 7326344, УМ 0713174, ТЄ1872664, КА 1282255; купюра номіналом 1 грн. серії СЗ9608607, купюра номіналом 5 грн. cерії ЮЖ 0166549, купюра номіналом 2 грн. серії РЗ 5948000 та клаптик паперу з наступним змістом : «К 6 1 етап підводне орієнтув Німеччина 2518 грн квиток-770 на фр.»;

файл в якому містяться грошові кошти у кількості 40 купюр, номіналом по 50 євро кожна, що мають наступні серії та номер: Х 8, Х 8, S 3, V 8, X 1, P 4, E 3, S 2, X 5, X 6, X 1, S 5, X 7, Z 2, V 5, V 5, X 4, X 6, S 6, X 6, X 1, S 1, X2, X 2, X6, X 4, D 7, X8, S 1, X 8, X7, V 4, X9, X8, X 5, E 5, S5, S8, X2, X7.

купюра номіналом 5 євро серія UF , купюра номіналом 10 євро серії ЕА ;

грошові кошти у кількості 39 купюр, номіналом по 20 євро кожна, що мають наступні серії та номер: UB , UD , SF , RA , WA , UA , SB , SA , XA , SD , RA , UB , UA , UA , UB , RB , SD , XA , SB , ZA , RA , SD , WA , UA , SC , UF , U B , UB , XA , SF , UB , NA , SB , UB 6, XA , SF , VA , UC , RB ; та клаптик паперу з наступним змістом: «КЄ етап підводний Німеччина- 1 євро, 2796 євро.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що підставами для скасування арешту є необґрунтованість накладення арешту, а також те, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба. Також сторона захисту зазначила, що при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя керувався виключно матеріалами наданими слідчим, та розгляд клопотання проводився без участі підозрюваної та її захисника. Зазначене в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання у якому просить розглядати провадження у відсутність заявника.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у якій просить в задоволенні клопотання відмовити, оскільки зазначені грошові кошти постановою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві від 07.06.2019 приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000168 в якості речових доказів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом на підставі матеріалів клопотання про скасування арешту майна, та матеріалів клопотання про накладення арешту на майно встановлено, що в провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0000168, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, під час затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 326 КПК України, було проведено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти, мобільні телефони та документи.

Постановою від 07.06.2019 старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 вилучені 07.06.2019 під час затримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти та мобільний телефон приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000168 в якості речових доказів.

Постановою від 07.06.2019 слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 вилучені під час затримання ОСОБА_3 документи визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 11.06.2019 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2019, при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, зазначивши, що підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження необхідне з метою збереження вилучених грошових коштів, оскільки вони були предметом вчинення кримінального правопорушення. Також слідчим суддею при накладенні арешту було враховано письмові заперечення на клопотання органу досудового розслідування, які були подані адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 . Наряду з вказаним, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке було тимчасово вилучено під час затримання ОСОБА_3 , встановив, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження. Також зазначив, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення або втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майна, а також клопотання про скасування арешту майна з долученими до них матеріалами, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані грошові кошти у даному кримінальному провадженні визнані речовим доказом, що підтверджені відповідними постановами, та були предметом дослідження слідчого судді при постановленні ухвали про накладення арешту на майно. Таким чином, вказані речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки при накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває. А отже, майно, яке має ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, може підлягати арешту у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі, а відтак посилання представника заявника, що ОСОБА_8 не має відношення до кримінального правопорушення, як на одну з підстав для скасування арешту, слідчий суддя не приймає уваги.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні даного заходу забезпечення відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000168.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, а також на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів, на підставі яких було накладено арешт на майно, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності власника майна обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, вилученого під час затримання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000168 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1