Справа № 333/4068/18
Пр. 1-кс/333/2256/19
УХВАЛА
Іменем України

30 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , клопотання ОСОБА_2 про передачу вилученого майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0002535 від 03.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про передачу вилученого майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0002535 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0002535 від 03.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по вказаному вище кримінальному провадженню, 03.08.2018 було проведено огляд місця події в ході якого було вилучено мій автомобіль, а саме автомобіль - ВМW 530 Е34, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові чорного кольору, окрім цього в мене було вилучені ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Станом на теперішній час, а саме рік, вказаний вище автомобіль, знаходиться на майданчику Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Свідоцтво про реєстрацію вказаного транспорту та ключі також знаходиться в розпорядженні слідчого. З автомобілем не проведено жодної слідчої дії та експертизи. Зі мною ніхто не зв`язувався на протязі року та не повідомляли мені про стан досудового розслідування.
Pнаходження автомобіля на майданчику Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з серпня 2018 року, на відкритій ділянці місцевості, при наявних погодних умовах, призводить до пошкодження (псування та знищення) вказаного майна та заподіяння мені, як фактичному власнику, матеріальних збитків.
Таке тривале зберігання автомобіля призведе до спричинення мені додаткових збитків та його псування, оскільки тривале зберігання автомобіля без вжиття необхідних заходів призводить до таких негативних наслідків, як виходу з ладу, з подальшою заміною таких вузлів та частин: масло в двигуні, коробці передач, а відповідно і фільтри; акумулятор, оскільки в разі його тримання без підзарядки, особливо в морозну погоду, останній прийде в неробочий стан, що призведе до необхідності його заміни; ущільнювальні гумки (уплотнители) та сальники, які пересихають та тріскаються, внаслідок чого виникне необхідність в їх заміні; шланги та паливопроводи також тріскаються та стають непридатними для використання; гальмівна рідина - набирається вологи, втрачає свої властивості, що також призводить до неможливості її використання; гальмівні колодки та диски покриваються іржею та може відбутися відслоювання колодок, що призведе також до необхідності їхньої заміни.
Крім того, зберігання автомобіля під опадами, призведе до виникнення корозії кузова автомобіля.
Тобто, зберігання автомобіля саме в таких умовах - на майданчику Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, призводить до його псування та фактичного знищення, що в свою чергу прямо суперечить як меті накладення арешту так і принципам зберігання речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170 - 174 цього Кодексу.
Згідно з п. 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей.
Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
У разі потреби, необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.
Водночас, з причин, зазначених вище, зберігання вказаного автомобіля на майданчику Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не забезпечує його належне збереження та з кожним днем його зберігання там, призводить до нових для нього матеріальних збитків.
Зважаючи на перелічені вище обставини та враховуючи, що на даний час автомобіль, ключі та реєстраційний документ знаходиться у СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, вважаю за необхідне звернутися до суду з проханням про передачу вказаного майна ОСОБА_2 на відповідальне зберігання.
Судом встановлено, що 03.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (кримінальне провадження №0002535).
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт на автомобіль «ВМW 5301», у кузові зеленого кольору із державними реєстраційними знаками НОМЕР_1 , з номером кузову НОМЕР_2 , разом із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 , та комплектом від замку запалювання, з метою його збереження як речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що заявником не наведено жодних підстав, які б могли вказувати, що автомобіль зберігається у неналежних умовах, здійснюється його знищення та інше, то клопотання заявника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1