Справа № 487/1709/18
Провадження № 1-кп/487/466/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,за участі прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000960 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 , ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м.Миколаєва перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000960 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 , ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що існують обставини, які вказують на наявність ризиків можливості вказаної особи в подальшому переховуватись від суду , вчиняти інші злочини, тому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора,просили обрати інший, більш мякий запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вислухавши думку всіх учасників судового провадження,суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Як встановлено судом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання та реєстрації в м.Миколаєві, раніше судимий.
З огляду на викладене, враховуючи те , що обвинувачений будучи звільненим 20.02.2018року з Казанківської ВК №93 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 6 днів, 13.03.2018 року знову вчинив умисний тяжкий злочин, суд дійшов до висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні прокурора і необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.
Всі доводи, наведені захистом в обгрунтування своєї позиції, судом хоча і приймаються до уваги, проте, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .
Тому, вислухавши думку всіх учасників судового провадження,суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під

вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до 2-х місяців, до 20.07.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1