Справа № 159/3711/19
Провадження № 1-кп/159/327/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковельобвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808 від 27 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, без постійного місця реєстрації та проживання, такого, що має судимості: 1) 23.07.1998 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140, ст.45 КК України засуджено до 02 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 2) 22.12.2000 року Ковельським міським судом за ч.2 ст.140 КК України засуджено до 02 років позбавлення волі з конфіскацією майна ; 3) 25.03.2005 року Ковельським міським судом за ч.2 ст.121 КК України засуджено до 09 років позбавлення волі, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24.07.2012 року, звільненого умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяціі 28 днів; 28.12.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.186 КК України засуджено до 04 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 26 квітня 2019 року, близько 19 год 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніннята рухаючись по пішохідному тротуарі, що по вул. Івасюка в м. Ковелі, неподалік житлового будинку № 9 по вказаній вулиці, зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , що йшов йому назустріч. Під час конфлітку, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, з яким у нього в минулому були особисті неприязні стосунки, наніс потерпілому один удар власним складним ножем в область черевної порожнини, спричинивши останьому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з наскрізним пошкодженням печінки, сальника з розвитком масивної крововтрати, яке утворилось від дії предмету, який має колюче-ріжучі властивості, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_6 в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії Ковельського МТМО. Смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого ножового поранення черевної порожнини з наскрізним пошкодженням печінки, сальника з розвитком масивної крововтрати та постгеморагічної анемії.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричнило смерть потерпілого, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 121 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а до обтяжуючої покарання обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, призначене у межах санкції ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання в мінімальних розмірах, суд приймає до уваги суму ставлення обвинуваченого до скоєного, позицію щодо покарання потерпілої, яка будь-яких претензій не має, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 .
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяця.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 27 квітня 2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, що становить в загальній сумі 10816,42 ( десять тисяч вісімсот шістнадцять грн. 42 коп.).

Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2019 року, а саме: футболку, штани,куртку, труси, шкарпетки, що належать потерпілому, як такі що не становлять цінності знищити, а мобільний телефон марки «Самсунг» з сім-карткою, перадати потерпілій ОСОБА_7 ; розкладний ніж з руків`ям темного кольору - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, захисникові, та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1