Провадження № 1-кс/161/5996/19
У Х В А Л А
про відмову у накладенні арешту на майно

м. Луцьк 16 липня 2019 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на зерно ріпаку загальна маса, якого становить 4,5 тонни, що було вилучене під час огляду 12.07.2019 року за адресою с. Мстишин, вул. Жовтнева, 13К, Луцького району.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00000773 від 13.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про те, що 12.07.2019 близько 13 години в с. Мстишин Луцького району найманими працівниками ТзОВ Мрія Старосілля за розпорядженням директора вказаного товариства, самовільно, в супереч установленому законом порядку, з земельної ділянки площею приблизно 2 га, на яку 11.06.2019 року було накладено арешт, здійснено збір врожаю ріпаку.
У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що із земельної ділянки, яка розташована в с. Мстишин Луцького району та яка перебуває у користуванні приватного підприємця ОСОБА_5 , працівниками ТзОВ Мрія Старосілля було зібрано сільськогосподарську рослину Ріпак.

У ході проведення досудового розслідування за адресою в с. Мстишин Луцького району 12.07.2019 року заступником начальника СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд земельної ділянки в ході якого виявлено та вилучено зерно ріпака, який в присутності понятих був зважений загальна маса, якого становить 4,5 тонни.

У ході проведення огляду вказаного ріпаку останній був визнаний речовим доказом, що є підставою та розумною підозрою вважати, що він є доказом злочину.

Враховуючи вищевикладене, та з метою проведення необхідних експертиз та слідчих дій, просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме на зерно ріпаку загальна маса, якого становить 4,5 тонни.

Від слідчого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судом встановлено, що СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000773 від 13.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно вимог, передбачених ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частина друга ст.170 КПК України передбачає, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак слідчий, стверджуючи, що вилучений в ході огляду місця події урожай ріпаку визнаний ним речовим доказом не надав слідчому судді копію відповідної постанови.

За наведених обставин неможливо стверджувати, що майно, щодо якого подане клопотання про арешт, має статус речового доказу.

Частиною 1 статті 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Крім того, пунктом 1 частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

Правовою підставою для накладення арешту на майно є наявність ознак кримінального правопорушення, зокрема події кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тобто, втручання у конвенційне право особи на мирне володіння своїм майном допускається лише в інтересах суспільства.

Проте у даному випадку слідчий не довів слідчому судді переконливими, послідовними та належними доказами того, що існує об`єктивна необхідність, для реалізації завдань саме кримінального, а не господарського чи цивільного, судочинства, в арешті спірного урожаю ріпаку.

Зважаючи на те, що органом досудового розслідування не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, також суду не надано достатніх доказів про те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки повідомлення про підозру у вказаному провадженні будь-якому із зазначених в клопотанні особам не вручено, цивільних позовів по провадженню не заявлялось, а тому приходжу до висновку, що в задоволенні даного клопотання, слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя при вирішення клопотання враховує вимоги ч.4 ст. 173 КПК України,якою передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173; 276-279 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення,.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1
Волинської області