Справа № 754/6347/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2603/2019 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року, якою :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Саранськ, громадянку України, освіта вища, заміжня, працюючу в ТОВ «Зевс автоматика» на посаді менеджера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з передачею на поруки та закрито кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 09.03.2019р. приблизно в 11.00 годин ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Асurа RDХ» д/ НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині пр. Ватутіна зі сторони вул. Бальзака в напрямку парку Дружби народів в м. Києві у смузі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 ПДР України, порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п.2.3.б, 13.1, 17.1 та дорожнього знаку 5.11 ПДР України, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, вчасно не реагувала відповідним чином на її зміну, не дотрималась в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки, безпечної дистанції до велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався попереду, внаслідок чого здійснила наїзд на останнього, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді забою паренхіми обох легень, більше зліва, лівобічного пневмогемотораксу, перелому лівої ключиці в середній третині, перелому лівої лопатки, перелому 4 ребра зліва по лопатковій лінії, підшкірної емфіземи зліва, саден тулуба.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з передачею на поруки. Закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України. ОСОБА_7 передано на поруки трудовому колективу ТОВ «Зевс автоматика» за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_7 залишено без розгляду, з правом пред`явлення його потерпілим в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 та направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги потерпілий зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та постановленою при невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, з порушенням норм процесуального права, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не за результатами розгляду клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 чи її захисника, або клопотання трудового колективу про передачу ОСОБА_7 на поруки як це визначено законом, а за результатами розгляду клопотанням представника цивільного відповідача ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 . В даному кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_12 також є захисником обвинуваченої ОСОБА_7 , але клопотання подано виключно як представником цивільного відповідача. На думку потерпілого, суд свідомо вдався до таких порушень вимог КПК України та неприховано проявив упередженість в розгляді цього клопотання і розгляду кримінального провадження в цілому, зайнявши сторону обвинуваченої.
Окрім того, суд першої інстанції звільнив обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з підстав передачі її на поруки трудового колективу при відсутності щирого каяття ОСОБА_7 . Статтею 47 КК України прямо визначено, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за умови її щирого каяття. Потерпілий вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 , щиро не покаялася, а суд першої інстанції такі обставини до уваги не прийняв та вимог закону не дотримався.
Також, на думку апелянта, ОСОБА_7 заявивши клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу, вдалася до спроби у незаконний спосіб уникнути кримінальної відповідальності. На переконання потерпілого, звернення ОСОБА_7 до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу це штучно та спеціально створені підстави для можливості уникнення ОСОБА_7 обвинувального вироку та уникнення можливого застосування додаткового покарання, передбаченого в санкції ч.1 ст.286 КК України.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України та закрив кримінальне провадження за тим умов, що до суду не було надано протоколу загальних зборів трудового колективу.
В судовому засіданні 23.07.2019 потерпілим та його представником зверталася увага суду першої інстанції на вказані вище невідповідності вимогам чинного законодавства наданих представником ОСОБА_7 протоколу та інших документів, акцентувалася увага на тому, що наданий протокол не є протоколом загальних зборів трудового колективу ТОВ «Зевс автоматика», що в протоколі не вказано якою є загальна кількість працівників підприємства, скільки членів трудового колективу брали участь у загальних зборах та проголосувала за взяття ОСОБА_7 на поруки, що не визначені конкретні заходи виховного характеру та інше, однак суд першої інстанції таку думку потерпілого до уваги не прийняв, зазначивши в оскаржуваній ухвалі, що заперечення потерпілого і його представника не ґрунтуються на законі.

В свою чергу, захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_12 подано заперечення на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілого та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування заперечення захисник зазначає, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 23.07.2019 відповідає ознакам повноти судового розгляду, а викладені в ухвалі висновки узгоджуються з дійсними обставинами справи та наданим доказам. Таким чином, жодного порушення вимог кримінального процесуального законодавства не відбулось адже ухвала прийнята з чітким дотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, а саме тому є достатньо обґрунтованою та законною.
Захисника зазначає, що потерпілий ОСОБА_9 помилково встановив, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження за результатами розгляду клопотання саме представника цивільного відповідача. Зазначення в шапці клопотання про те, що ОСОБА_12 є представником цивільного відповідача не позбавляє його права заявляти клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з взяттям на поруки трудовим колективом. Захисник звертає увагу суду, що в даному випадку відбулося поєднання в одній особі декількох процесуальних статусів, так захисник обвинуваченої одночасно є представником цивільного відповідача, тобто вказані статуси особа набуває паралельно, але в будь-якому випадку це не позбавляє права захисника ОСОБА_12 заявляти вказане клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Окрім того, на думку захисника, потерпілий вводить в оману суд зазначаючи про те, що ОСОБА_7 при передачі її на поруки трудовому колективу не щиро розкаялась, адже поняття щирого каяття є оціночним, і для взяття особи на поруки при звільненні її від кримінальної відповідальності в КПК України не визначено конкретних обставин за яких каяття особи може вважатись щирим або не щирим. Свою чергу, трудовий колектив ТОВ «Зевс автоматика» встановив, що ОСОБА_7 щиро розкаялась у вчиненому та здійснює наразі всіх залежних від неї дій для виправлення, що вбачається зі змісту Протоколу №2 Зборів трудового колективу ТОВ «Зевс автоматика» від 19.07.2019, а також підтверджується новим Протоколом №3/1 Загальних зборів трудового колективу ТОВ «Зевс автоматика» від 16 серпня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити,
пояснення захисника обвинуваченої, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого,
пояснення обвинуваченої, яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілого,
пояснення прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказані вимоги закону дотримані судом першої інстанції не в повному обсязі.
Так, згідно із ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.
Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.
Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов; 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за даною нереабілітуючою підставою.
Як вбачається з матеріалів провадження до суду першої інстанції захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із взяттям останньої на поруки трудовим колективом ТОВ «Зевс автоматика», відповідно до ст. 47 КК України. Окрім того, захисником долучено протокол №2 зборів трудового колективу ТОВ «Зевс автоматика», яким ухвалено прийняти на поруки трудового колективу ТОВ «Зевс автоматика», ОСОБА_7 , на підставі чого дане кримінальне провадження було закрито ухвалою суду.
Так, згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.5 постанови пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» клопотання колективу підприємства, установи чи організації, про передачу особи на поруки, прийняте на загальних зборах, має бути належно оформлено.
Окрім того, закон дозволяє звільняти особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки лише за наявності клопотання колективу підприємства, установи чи організації. За своїм змістом дане клопотання включає: 1) вмотивоване прохання відповідного колективу звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила злочин, і передати її йому на поруки; 2) зобов`язання колективу здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення особою, взятою на поруки, нових злочинів. Порядок звернення колективу з клопотанням про передачу особи на поруки регламентується кримінально-процесуальним законодавством.
Проте, на думку колегії суддів, при прийнятті рішення суд першої інстанції належним чином не перевірив матеріали провадження, зокрема відповідність поданого клопотання вимогам діючого кримінального процесуального законодавства України, а саме те, що в матеріалах провадження відсутнє клопотання трудового колективу ТОВ «Зевс автоматика» про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , прийняте саме на загальних зборах трудового колективу та з визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку порук: колектив зобов`язується взяти особу під контроль і здійснювати щодо неї заходи виховного характеру, а ця особа, в свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлінною працею на підприємстві, в установі або організації, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватися правил співжиття в побуті та громадських місцях тощо.
Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції прийняте на підставі клопотання захисника ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , а не на підставі клопотання трудового колективу, що передбачено діючим законодавством.
Окрім того, обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України є щире каяття особи, яка вчинила злочин невеликої чи середньої тяжкості, однак судом першої інстанції не було надано належної оцінки даній обставині та не наведено в судовому рішенні мотивів, на підставі яких ґрунтується висновок суду про встановлення факту щирого каяття ОСОБА_7 .
Доводи зазначені в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_9 є законними, обґрунтованими та такими, що впливають на правильність висновків та законність оскаржуваного судового рішення.
На підставі наведеного, суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею її на поруки трудовому колективу зазначених обставин не врахував, не надав їм належної оцінки, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неналежним чином перевірив та проаналізував усі зібрані у справі докази та постановив ухвалу з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а тому така ухвала суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів даної кримінальної справи в суд першої інстанції на новий судовий розгляд, в процесі якого суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, та за результатами якого слід постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4