Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
302/774/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; застосування запобіжних заходів; тримання особи під вартою.
Надіслано судом: 26.06.2019. Зареєстровано: 27.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 01.07.2019.
Дата набрання законної сили: 20.08.2019
Результат оскарження 20.08.2019 Апеляційний суд Закарпатської області: закриття апеляційного розгляду у зв`язку з відмовою апелянта від своїх вимог
Номер судового провадження: 1-кс/302/340/19
Справа № 302/774/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2019 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув внесене в кримінальному провадженні № 0000284 старшим слідчим СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП ОСОБА_4 і погоджене начальником Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає в буд. АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, непрацюючому, неодруженому, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимий,- ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Міжігрського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України зареєстроване в ЄРДР № 0000284 від 23 червня 2019 року.

Підставою для початку досудового розслідування стали відомості, що надійшли з приймального відділення Міжгірської РЛ про те, що до них доставлено з тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , які він отримав внаслідок ДТП.

23.06.2019 слідчим відділенням Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284, передбаченого ч.2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 червня 2019 року близько 06.30 годин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «АУДІ» моделі «А-4» реєстраційний номер країни Румунія НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Дружби в с. Колочава, Міжгірського району Закарпатської області, де на дорозі відсутня дорожня розмітка та по краях з обох сторін наявні узбіччя, у світлу пору доби, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався проїжджою частиною дороги, у попутному йому напрямку, по зустрічній смузі руху, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, наскрізного поранення лівого плеча (стороннє тіло), закритої травми грудної клітки, забою поперекового відділу, забію лівої нирки, відкритого багатоуламкового перелому кісток лівої гомілки нижньої третини із зміщенням, а також множинних ссадин кінцівок тулуба, що відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3; 1.5; 10.1; 11.3; 12.3.; 2.10. «а»,«б»,«в»,«г»,«ґ»,«д»,«е», Правил дорожнього руху України, якими визначено:

1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху у кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог п.п. п.п. п.п. 1.3; 1.5; 10.1; 11.3; 12.3.; 2.10. «а»,«б»,«в»,«г»,«ґ»,«д»,«е», Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Продовжуючи свої злочинні діяння, ОСОБА_5 нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми останній не вжив заходи щодо надання ОСОБА_8 медичної допомоги та транспортування його до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, а навпаки з метою уникнення кримінальної відповідальності, після скоєння даного наїзду на пішохода, зник з місця події.

Отже, ОСОБА_5 грубо порушуючи вимоги п.2.10 ПДР України (Водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г", відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), завідомо залишив без допомоги у небезпечному для життя стані травмованого ОСОБА_8 , не надав йому допомогу, не доставив у медичний заклад, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

24.06.2019 стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає в буд. АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, непрацюючому, неодруженому, з повною загальною середньою освітою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про факт ДТП, що викладено в рапорті оперативного чергового Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.06.2019 року, протоколом огляду місця події від 23.06.2019 року в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «АУДІ» моделі «А-4» реєстраційний номер країни Румунія НОМЕР_1 темно-синього кольору з явними пошкодженнями характерними ДТП, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , речовими доказами у кримінальному провадженні, а також довідкою з Міжгірської РЛ від 24.06.2019.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України є запобіжні заходи.

Згідно з п.5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 вказаної статті регламентує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, є тримання під вартою.

Злочини передбачені ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.3 КК України, відповідно до 4 ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до 8 років.

Підозрюваний ОСОБА_5 , є особою молодого віку, не одружений, неповнолітніх дітей та перестарілих осіб на утриманні не має, не навчається, не працює та перебуваючи на волі може незаконно впливати на учасників кримінального провадження: потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів з метою зміни ними показань та відмови від них, шляхом умовлянь, погроз, залякувань, не виключаючи спроби підкупу останніх.

Відразу після скоєння вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , втік з місця події. Враховуючи таку посткримінальну поведінку останнього не виключено, що останній може скритися від слідства та суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання пі вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Також необхідно згадати рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабита проти Італії від 06 квітня 2000 року, згідно якої тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обґрунтовано показаннями свідків.

Необхідно також зазначити, що під час досудового розслідування важливим також є і захист потерпілих та свідків. Ця підстава гостро існує саме на цій, стадії провадження, оскільки слугує забезпеченню належного відправлення правосуддя шляхом отримання показань свідків без будь-яких перешкод (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому слід взяти до уваги, що основні свідки злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є неповнолітніми і проживають в с. Колочава, одному населеному пункті з підозрюваним, а отже не виключений тиск на них з боку підозрюваного.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконно впливу на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, а також враховуючи поведінку останнього після скоєння злочину та враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину), передбачених ч.3 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, які відноситься до категорії тяжких та за який Кримінальним Кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до восьми років та приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, аніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам і стосовно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів вину визнав повністю, розкаюється у вчиненні злочинів, просить не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просять таке задоволити.

Захисник ОСОБА_6 подане клопотання заперечив, та просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. .

Оцінивши подані матеріали, пояснення підозрюваного, слідчого, думку прокурора, захисника, суд вважає, що по відношенню до ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", зокрема зазначається що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своєму рішенні у справі "Хайредінов проти України" Європейський суд прийшов до висновку, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обгрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор належними доказами не довів, що застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризиків зазначених в клопотанні буде недостатнім щодо підозрюваного ОСОБА_5 ..

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів визнав повністю, розкаюється у вчиненому, вчинив злочин з необережності, характеризується по місцю проживання позитивно, молодий за віком, не працюючий, раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає у повній сім`ї, добровільне його з`явлення до органу поліції, надання ним та його близькими родичами необхідної матеріальної допомоги на лікування потерпілому, а також прокурором не доведено, що може чинити тиск на свідків та на потерпілого, так як такі вже всі допитані по даному кримінальному провадженні. Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років, а тому слідчий суддя вважає, що орган досудового слідства не довів належними доказами необхідність обрання або застосування до такого виняткового запобіжного захід як тримання під вартою, а обмежився тільки тими перерахуванням ризиків, які передбачені ст.177 КПК і всі підстави ґрунтуються на припущеннях.

Беручи все це в сукупності та виходячи з практики Європейського суду з якого виходить, що тримання під вартою це є винятковий запобіжний захід, то слідчий суддя вважає що застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт підозрюваного є справедливим, достатнім і співмірним запобіжним заходом, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної полації повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає в буд. АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю, який полягає із забороною покидати житлове приміщення з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку на ступної доби.

Покласти на ОСОБА_14 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора в даному кримінальному провадженні за їхньою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до Міжгірського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ..

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити з 25.06.2019 по 25.08.2019 включно.

Ухвала може бути оскаржена в Закарпатський апеляційний суд в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя:ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...