Справа № 215/745/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104 від 14.01.2018 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зазначені матеріали кримінального провадження надійшли до суду 23.07.2019 року на новий розгляд відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03.07.2019 р. після скасування вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2019 р..
У підготовчому судовому засіданні не встановлено перешкод призначення судового розгляду.
Відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2018 р. застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 діб, по 13.03.2018 р. включно.
Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні та просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як справа призначається до розгляду за межами строку його дії; обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, за місце реєстрації не проживає; крім того, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Зазначене свідчить про наявність ризику переховування від суду. Крім того, обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, які не допитані у судовому засіданні, та вчинити новий умисний злочин враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини та місця роботи і коштів для існування не має.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його змінити на домашній арешт за місцем проживання його матері у місті Кривому Розі.
Захисник обвинувачуваного заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України; обвинувачений не переховувався від органів досудового слідства та суду, доказів тиску на потерпілого та свідків не надано; тобто вагомих підстав для тримання обвинуваченого під вартою немає.
Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що необхідно задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів - по 19 жовтня 2019 р., включно.
Підставами цього є наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

У підготовчому судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження і на це вказує характер протиправних дій, у вчиненні яких він підозрюються і щодо яких є обґрунтована органами досудового слідства підозра.

Суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, а також приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, у якого міцні соціальні зв`язки відсутні, він не працюючий, за місцем реєстрації не проживає.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, оскільки ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки обвинуваченого у звичайному житті (враховуючи вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з насильством), що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, що зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена (та не спростована) при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Окрім того, суд вважає, що тримання ОСОБА_4 під вартою з наведених вище підстав у кримінальному провадженні за його обвинуваченням в причетності до вчинення умисного особливо тяжкого злочину виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду у кримінальному провадженні, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Наявність ризику, передбаченого у пункті 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність якого зокрема посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінився, не зменшився, не втратив свого значення, продовжує мати місце, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду.

Вищезазначеним обґрунтовується обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , що забезпечить спроби останнього переховуватись від суду. Крім того, суд вважає, що обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, які не допитані у суді, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, а також дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 315, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 14.01.2018 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на 14-00 годину 11.09.2019 року в залі № 8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 19 жовтня 2019 р., включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня проголошення в частині обрання запобіжного заходу.

Суддя