Справа 288/1261/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 12 квітня 2019 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого,
що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 12 квітня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор Коростишівської місцевої прокуратури подав до суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, що вчинила кримінальне правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що органом досудового розслідування встановлено, що своїми діями, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 115 КК України.
В ході досудового розслідування було призначено стаціонарну судову психолого психіатричну експертизу № 95 від 30 липня 2019 року, згідно висновку якої встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 у період кримінального правопорушення виявив ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Органічного маячного (шизофренопродібного) розладу (F06.2- згідно з МКХ-10). У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , останній за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, виявив ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Органічного маячного (шизофренопродібного) розладу на який він страждає впродовж тривалого часу. За психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових засобів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
У зв`язку з наявними вираженими психічними порушеннями (маячня, відсутність критики) ОСОБА_6 за психічним станом не може брати участь у судових засіданнях.
Судом встановлено, що у зв`язку з викладеним 22 серпня 2019 року органом досудового розслідування змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, а саме на кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Ухвалою Корольовського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
28 серпня 2019 підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку та поміщено до психіатричного закладу - Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1, яка знаходиться в с. Зарічани Бердичівське Шосе, 5, без можливості внесення застави.
11 вересня 2019 року ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи (Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1, за адресою: с. Зарічани, Бердичівське Шосе, 5) на 60 (шістдесят) діб до 09 листопада 2019 року включно.
На даний час у вказаній кримінальній справі, наявні ті самі ризики, які існували й на час застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, сам факт умисного вчинення підозрюваним особливо тяжкого насильницького злочину, внаслідок якого загинула людина, на думку суду, свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 , неповагу ним до загальноприйнятих норм та цінностей.
Строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання у психіатричному закладі в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, закінчується 09 листопада 2019 року.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Потерпіла не заперечували щодо задоволення даного клопотання прокурора.
Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного клопотання та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме: передати його на піклування близьким родичам.
Відповідно до частини 1 статті 512 КПК України клопотання розглядається у відсутність ОСОБА_6 , оскільки згідно висновку стаціонарної судової психолого психіатричної експертизи, характер розладу психічної діяльності та психічного захворювання ОСОБА_6 перешкоджає його участі у розгляді справи.
Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.
У відповідності до частини 1 статті 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:
1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;
2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Такі види запобіжних заходів застосовуються у порядку, передбаченому главою 18 КПК України, тільки за наявності належним чином встановленого факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби особи.
Відповідно до частини 2 статті 508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Аналізуючи питання того, чи є у провадженні наявними ризики регламентовані статтею 177 КПК України, суд враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу уперше. У цей період, на час розгляду питання про продовження дії запобіжного заходу, на думку суду, встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.
Крім того, у світлі даних висновку судового - психіатричного дослідження, у ході досудового розслідування є встановленим факт розладу психічної діяльності у світлі психічної хвороби у підозрюваного, тобто є дійсними передумови визначені частиною 2 статті 508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру, так як обставини визначені статтею 177, п. п. 1-2 частини 1 статті 194 КПК України є реальними, у даному кримінальному провадженні, в цей період.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, з числа регламентованих статтею 508 КПК України, для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Крім того слід зазначити, що за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого судом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

Наявність підстав для залишення підозрюваного у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей, продовжуване тримання може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява №34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).
Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з частини 3 статті 17 КПК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, ризики, які були встановлені слідчими суддями при обранні, продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при зміні запобіжного заходу із тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку тривають, з урахуванням судової психолого психіатричної експертизи, ОСОБА_6 за психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, виявив ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Органічного маячного (шизофренопродібного) розладу, зважаючи на значний суспільний резонанс вказаної справи у місці проживання ОСОБА_6 та потерпілої, а також характеру вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 369-372, 503, 508,513 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури про продовження дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, що вчинила кримінальне правопорушення - задовольнити.
Продовжити строк тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи (Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1, за адресою: с. Зарічани, Бердичівське Шосе, 5) підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на 60 (шістдесят) діб до 03 січня 2020 року включно.
Копію ухвали направити прокурору, заінтересованим особам та до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1