справа № 208/1141/18
№ провадження 1-кп/208/413/19
ВИРОК
Іменем України

27 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000012 від 02.01.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 26.09.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 20.04.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ст. 69, 71 КК України призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 06.06.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та звільнена від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік;
- 07.09.2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, 22.11.2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вказаний вирок змінено в частині виключення з вироку рецидиву злочинів як обставини, що обтяжує покарання;
- 17.12.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , 27.09.2017 року, приблизно о 21:30 годині, перебувала в районі магазину «Малинка», який розташований за адресою:
вул. Дмитра Яворницького, буд. 34 у м. Кам`янське, де помітила раніше незнайомого їй ОСОБА_7 та у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, повторно, 27.09.2017 року, приблизно о 21:30 годині в районі магазину «Малинка», розташованого за адресою: вул. Дмитра Яворницького, буд. 34 у м. Кам`янське, підійшла до ОСОБА_7 та почала з ним спілкуватись. Після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволікся та тимчасово втратив контроль за своїм майном, яке перебувало при ньому, діючи повторно, таємно, з правої кишені куртки ОСОБА_7 викрала належний останньому мобільний телефон «Nokia E71», IMEI НОМЕР_1 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 67-18 від 11.01.2018 року станом на 27.09.2017 року складає 880 гривень 00 копійок. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, викраденим майном у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 880 гривень 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Також, повторно, ОСОБА_4 29.10.2017 року, приблизно о 22:00 годині, перебувала в районі кафе «Сім п`ятниць», яке розташовано навпроти будинку № 67 по пр. Свободи у м. Кам`янське, де помітила раніше не знайомого їй ОСОБА_8 та у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, повторно, 29.10.2017 року, приблизно о 22:00 годині, в районі кафе «Сім п`ятниць», яке розташовано навпроти будинку № 67 по пр. Свободи, у м. Кам`янське, підійшла до ОСОБА_8 та почала з ним спілкуватись, після чого, під час розмови, під приводом випити алкогольні напої, вони разом пішли до магазину «Ситий кум», який розташовано в сквері проспекту Свободи, де придбавши пиво, сіли на лавку, яка розташована праворуч вказаного магазину. Скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволікся та тимчасово втратив контроль за своїм майном, яке перебувало при ньому, діючи повторно, таємно, з правої кишені куртки ОСОБА_8 , викрала належний останньому мобільний телефон «Lenovo A1000», IMEІ 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 47-18 від 11.01.2018 року, станом на 29.10.2017 року складає 1440 гривень 00 копійок. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, викраденим майном у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 1440 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, суду пояснила, що дійсно вчинила крадіжки у час та місці, зазначені в обвинувальному акті, чітко обставини не пам`ятає, біля магазину «Малинка» викрала у чоловіка телефон «Нокіа», який в подальшому продала, біля кафе «Ситий кум» також викрала телефон «Лєново» у чоловіка, який також продала, суми конкретно не пам`ятає, щодо відшкодування шкоди потерпілим не пам`ятає. Погоджується з вартістю викраденого, визначену експертним дослідженням. Крадіжки вчинила для утримання дітей, вказує, що більше не має наміру вчиняти злочини, щиро кається у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду клопотання про проведення підготовчого та судового розгляду за його відсутності, цивільний позов заявляти наміру не має, завдана шкода йому відшкодована, щодо виду та міри покарання покладається на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 надав до суду клопотання про проведення підготовчого та судового розгляду за його відсутності, цивільний позов заявляти наміру не має, щодо виду та міри покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, її провина у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:
- копіями документів на викрадене майно, згідно яких, викрадений мобільний телефон «Lenovo A1000», IMEІ 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 належав потерпілому ОСОБА_8 ;
- договором про надання фінансового кредиту під заставу № 2.44456/0 від 29.10.2017 року, протоколом огляду від 04.01.2018 року, згідно яких, обвинувачена ОСОБА_4 заклала мобільний телефон «Lenovo A1000», IMEІ 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 до ломбарду та отримала грошові кошти у сумі 420 гривень;
- протоколом огляду місця події від 04.01.2018 року, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення за епізодом злочинної діяльності відносно потерпілого ОСОБА_8 ;
- протоколом пред`явлення речі до впізнання від 05.01.2018 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_8 впізнав належний йому мобільний телефон «Lenovo A1000», IMEІ 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 ;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 47-18 від 11.01.2018 року, згідно якого, вартість мобільного телефону «Lenovo A1000», IMEІ 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 станом на 29.10.2017 року становила 1440, 00 грн;
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 17.01.2018 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_8 впізнав обвинувачену ОСОБА_4 як особу, яка 29.09.2017 року була з ним та після їх спілкування він виявив відсутність свого мобільного телефону;
- протоколом огляду місця події від 04.01.2018 року, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення за епізодом злочинної діяльності відносно потерпілого ОСОБА_7 ;
- копіями документів на викрадене майно, згідно яких, викрадений мобільний телефон «Nokia E71», IMEI НОМЕР_1 належав потерпілому ОСОБА_7 ;
- договором про надання фінансового кредиту під заставу № 15.4817/0 від 27.09.2017 року, протоколом огляду від 08.01.2018 року, згідно яких, обвинувачена ОСОБА_4 заклала мобільний телефон «Nokia E71», IMEI НОМЕР_1 до ломбарду та отримала грошові кошти у сумі 170 гривень;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 67-18 від 11.01.2018 року, згідно якого, вартість мобільного телефону «Nokia E71», IMEI НОМЕР_1 станом на 27.09.2017 року становила 880, 00 грн;
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 17.01.2018 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинувачену ОСОБА_4 як особу, яка 27.09.2017 року була з ним та після їх спілкування він виявив відсутність свого мобільного телефону;
- протоколом пред`явлення речі до впізнання від 05.02.2018 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав належний йому мобільний телефон «Nokia E71», IMEI НОМЕР_1 .
Суд, об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини кримінального провадження № 0000012 від 02.01.2018 року, підтверджені доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про встановленість та доведеність у судовому засіданні винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та правильності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 185 КК України.
Висновком судово-психіатричного експерта № 56 від 20.02.2018 року ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період вчинення інкримінованих їй діянь не страждала і на час проведення експертизи не страждає, могла і може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, проявляла раніше і проявляє на час проведення експертизи емоційно нестійкий розлад особистості, у застосуванні відносно неї примусових заходів медичного характеру не потребує.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості;
- особу винуватої, яка раніше судима за злочини майнової спрямованості, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, за місцем проживання характеризується задовільно, перебувала на обліку лікаря-психіатра у період з 1998 по 2013 рік з діагнозом «Легка розумова відсталість (F70.0)», перебуває на обліку лікаря-нарколога з 2017 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів зі шкідливими наслідками, F11.1 відповідно до МКБ-10», наявність на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Таким чином, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та запобігання скоєнню нею нових злочинів буде досягнуто при застосуванні до неї покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Цивільні позови потерпілими не заявлені.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, витрати на проведення яких відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2018 року у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту її фактичного затримання, зарахувавши їй, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2018 року на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців (період з 19.12.2017 року по 18.10.2019 року) та вважати її такою, що повністю відбула призначене їй цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.
Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 47-18 від 11.01.2018 року у сумі 286, 00 грн (двісті вісімдесят шість гривень).
Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 67-18 від 11.01.2018 року у сумі 286, 00 грн (двісті вісімдесят шість гривень).
Речові докази:
- договір фінансового кредиту під заставу № 2.44456/0 від 29.10.2017 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
- договір фінансового кредиту під заставу № 15.4817/0 від 27.09.2017 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон «Lenovo A1000», IMEІ 1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- мобільний телефон «Nokia E71», IMEI НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1