Провадження по справі № 1-кп/522/2009/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні провадженні № 0002186 від 19.03.2015р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нижньогірський АР Крим, українки, громадянки України, яка має повну вищу освіту, маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 р.н., та 2014 р.н., зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 - начальника зміни інформаційно - телекомунікаційного вузла, у військовому званні «головний старшина», раніше не судимої, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України та проходячи військову службу на посаді начальника зміни інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , а у подальшому за адресою: АДРЕСА_4 , у військовому званні «головний старшина», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13.05.2014р. з метою назавжди ухилитися від військової служби не з`явилась на службу у разі переведення до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , та незаконно була відсутня за місцем проходження військової служби до 13.05.2015 включно, не повідомляючи про себе правоохоронним органам та органам військового управління, як про військовослужбовця, є такою, що не з`явилася на службу до вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби,

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та підтвердила обставини справи, які описані у обвинувальному акті, пояснивши, що злочини вчинила за вказаних вище обставин, у вчиненому кається.
Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що 29.07.2019р., добровільно уклала з прокурором Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0002186 від 19.03.2015р., згідно якої вони просять суд затвердити вказану угоду та призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, із застосуванням вимог ст.ст. 53, 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень.
Вказане рішення обґрунтовано тим, що відповідно до положень ч. 3 ст. 12 КК України підозрюваною ОСОБА_3 вчинено злочин середньої тяжкості, особу підозрюваної, яка за місцем реєстрації характеризується позитивно, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, в тому числі дитини-інваліда, а також наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а також беззастережне визнання винуватості, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, сторони дійшли згоди щодо можливості із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 408 КК України.
Також, у даній угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої ОСОБА_3 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, що передбачено ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості між прокурором Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченою ОСОБА_3 від 29.07.2019р., відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 408 КК України: дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби у разі переведення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує - щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 по справі немає.
Цивільний позов у справі,- відсутній.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468 - 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду від 29.07.2019р. про визнання винуватості, укладену між прокурором Війської прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити на підставі ст. 69 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.
Запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_3 у вигляді застави скасувати.
Суму застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб у сумі 38 420 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_5 згідно оплаченої квитанції за №0.0..1 від 29.07.2019 року.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1

09.08.2019