Провадження № 1-кп/520/867/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000720, від 22.03.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою; АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.10.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік; 11.07.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч.2, 15 ч. 2 і 186 ч.2, ч.1, ст.70 КК України, за події, яки мали місце в період з 26.11.2012 року по 19.04.2013 року, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.71, 72 КК України до вказаного покарання частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком і остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 03.09.2013 Київським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.2 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком: на 4 роки 1 день; звільненого 04.11.2016 року по відбуттю покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи судимим за скоєння корисливих умисних злочинів до позбавлення волі, судимість за скоєння яких у встановленому законом порядку не знято і не погашено, звільнившись 04.11.2016 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин:

22.03.2019 року, о 10:00 годині, ОСОБА_4 , з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, знаходячись біля будинку №6-а по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 , застосувавши до останньої насильство, яке не є небезпечним для ії життя та здоров`я, спричинивши їй фізичний біль, шляхом зриву з вух потерпілої, відкрито викрав у ОСОБА_6 золоті сережки проби 583 із камінням фіолетового кольору вагою 4,76 грамів, вартістю 1980 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на зазначену суму.

Після того ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

За таких обставин своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, він 22.03.2019 року, приблизно о 10:00 годині, знаходячись біля будинку №6-а по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі, побачив раніше йому незнайому громадянку ОСОБА_6 , та з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, підійшов до неї, і застосувавши до останньої насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, спричинивши їй фізичний біль, шляхом зриву з вух потерпілої, відкрито викрав у ОСОБА_6 золоті сережки проби 583 із камінням фіолетового кольору вагою 4,76 грамів, вартістю 1980 гривень, після чого втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, належить рецидив.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та обтяжуючу обставину - рецидив, а також думку захисника, яка просить призначити обвинуваченому мінімальне покарання, та прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання в вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання: у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Термін відбування призначеного покарання розрахувати з моменту фактичного затримання, ОСОБА_4 , тобто з 10.07.2019 року.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази:

-Мобільний телефон, марки MEIZU M3S, в корпусі сірого кольору, з мобільним номером: НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю, згідно гарантійної розписки.

-Два CD-r диски 52Х, 700MB 80MIN, з наявними на них файлами зберігати в матеріалах в кримінального провадження №520/18614/19.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1