УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2017 року, в рамках кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
16 квітня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року, у кримінальному провадженні №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України.

Своє клопотання заявник обґрунтовує наступним.

Так, в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувало кримінальне провадження за №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

05.10.2017, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві провести обшук приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1, літ. «Р».

28.10.2017, в ході даного обшуку у ОСОБА_4 було вилучено 40800 грн., портмоне з картками «Приват Банк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , фіскальний чек від 16.10.2017 обміну валюти, інші дисконтні картки, дві зв`язки ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль «ВМW320і» д.н.з. НОМЕР_6 , ключі до автомобіля, телефон Айфон-7 ІМЕІ НОМЕР_7 , та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 .

28.10.2017 все вищеописане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні оскільки начебто зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

11.03.2019 року ОСОБА_4 звернувся до СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві із заявою про повернення вилучених у нього речей. Листом від 03.04.2019 за № С-1104/125/56-2019 було повідомлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017, яке розпочате за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, слідчим Шевченківського УП ГУНП в м.Києві було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Оскільки при ухваленні слідчим рішення про закриття кримінального провадження питання про скасування арешту майна не вирішувалося, у зв`язку з тим, що у подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року, накладений на вилучене у нього майно.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав з зазначених у ньому підстав та просив задовольнити. Зазначив про те, що згідно листа Шевченківського УП ГУНП в м.Києві кримінальне провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. А тому, враховуючи наведене, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року на майно ОСОБА_4 арешт, підлягає скасуванню в судовому порядку.

Власник майна ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Також через канцелярію суду ОСОБА_4 було подано копію постанови про закриття кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Разом з тим, відповідно до п.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Як зазначено у пункті 1 частини 1 статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

Так, згідно ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

При цьому, як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_4 , кримінальне провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто досудове розслідування завершено.

Разом з тим, Кримінальний процесуальний кодекс України не наділяє слідчого повноваженнями щодо скасування арешту майна при закритті кримінального провадження, такими повноваженнями наділений лише прокурор згідно ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Оскільки питання щодо скасування арешту майна при закритті кримінального провадження саме слідчим не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає можливим при розгляді даного клопотання про скасування арешту майна, застосувати схожі за своєю суттю положення ст.174 КПК України.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП в м.Києві перебували матеріали кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року в рамках вказаного кримінального провадження було накладено арешт на майно, а саме - грошові кошти в сумі 40 800 грн.; банківські картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; фіскальний чек від 16.10.2017 обміну валюти; телефон Айфон 7 ІМЕІ НОМЕР_7 , яке було виявлено та вилучено 28.10.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а саме у ОСОБА_4 .

Як вбачається, зі змісту вищевказаної ухвали, арешт на вилучене у ОСОБА_4 майно накладено з метою забезпечення збереження майна як речового доказу у кримінальному провадженні №0011376 від 26.09.2017, оскільки встановлено, що виявлені та вилучені речі є доказами злочину, засобами, знаряддями його вчинення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, як вбачається з наданої слідчому судді копії постанови про закриття кримінального провадження від 27 серпня 2018 року, слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 27 серпня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011376 від 26.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому, згідно даної постанови доручено працівникам ДОП Шевченківського УП ГУНП в м.Києві скласти адміністративні протоколи, в тому числі щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Отже, оскільки 27 серпня 2018 року, постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011376 від 26.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя вважає, що на даний час відпала необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Водночас статті 7 та 16 КПК України встановлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_4 відпала потреба, оскільки кримінальне провадження №0011376 від 26.09.2017, за ч. 1 ст. 317 КК України, в рамках якого накладено арешт на майно ОСОБА_4 , закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2017 року, в рамках кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2017 року, в рамках кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2017 року, в рамках кримінального провадження №0011376 від 26.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, а саме на:

- грошові кошти в сумі 40 800 грн.;

- банківські картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- фіскальний чек від 16.10.2017 обміну валюти;

- телефон Айфон 7 ІМЕІ НОМЕР_7 , що належать ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1