Справа № 274/4732/19
Провадження № 1-кс/0274/1320/19

У Х В А Л А
05.08.2019 р. м. Бердичів
В с т а н о в и в:
Згідно поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт із забороною користування та розпорядження на: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським ТСЦ 1842 в Житомирській області, належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; вилучений запаховий слід, який поміщено до спецпакету № 0000289, змиви, які поміщені до 4 окремих паперових конвертів, вирізи обивин сидіння водія та правого переднього сидіння автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщені до спецпакету № 7109292 та спецпакету № 7109293.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 31.07.2019 р. приблизно о 20 год. 30 хв. на автодорозі Бердичів - Хмільник поблизу с. Любомирка Бердичівського району, неподалік приміщення кафе "Соло", з"їхав у кювет та перекинувся автомобіль "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди особи, які перебували в автомобілі, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до реанімаційного відділення ЦМЛ м.Бердичів, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським ТСЦ 1842 в Житомирській області, транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 31.07.2019 р. встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , має механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
Також під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 31.07.2019 р. із сидіння водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено запаховий слід, який поміщено до спецпакету № 0000289, із внутрішньої ручки передніх правих дверей автомобіля марки вилучено змиви, із внутрішньої ручки передніх лівих дверей автомобіля вилучено змиви, із керма автомобіля та важеля перемикання коробки передач вилучено змиви, які поміщені до 4 окремих паперових конвертів. Крім цього, вилучено виріз обивин сидіння водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено до спецпакету № 7109292, та вилучено виріз обивин правого переднього сидіння автомобіля, який поміщено до спецпакету № 7109293.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вказане майно являється речовим доказом.
Слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_7 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник автомобіля в судове засідання не з"явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомлено.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2019 р., під час якого був оглянутий транспортний засіб, встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 має механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
Також судом встановлено, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 31.07.2019 р. із сидіння водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено запаховий слід, із внутрішньої ручки передніх правих дверей автомобіля, із внутрішньої ручки передніх лівих дверей автомобіля, із керма автомобіля та важеля перемикання коробки передач автомобіля вилучено змиви, які поміщені до окремих паперових конвертів. Крім цього, вилучено виріз обивин сидіння водія автомобіля та виріз обивин правого переднього сидіння автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , які також поміщено до спецпакетів.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту є збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що слідчий у клопотанні зазначає, що метою арешту, про який він клопоче, є забезпечення збереження речових доказів.
У такому випадку, відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до цієї норми речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.
На підставі вище наведеного, судом встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що вилучений запаховий слід, змиви, а також вирізи обивин сидінь автомобіля, вилучені під час огляду місця події від 31.07.2019 р., арешт на які просить накласти слідчий, у своєму клопотанні критеріям речового доказу не відповідають. Так, запаховий слід, змиви, вирізи обивин сидіння автомобіля не є матеріальними об`єктами, не відповідають принципу належності доказів, оскільки ні в клопотанні, ні в доданих до нього матеріалах не міститься відомостей про те, що вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для цього конкретного кримінального провадження.
Зазначені запаховий слід, змиви, вирізи обивин сидіннь автомобіля, що були вилучені при проведенні огляду, не є майном, зазначеним в ст. 170 КПК України, нікому не належать, зберігаються стороною обвинувачення як речові докази, а тому слідчий суддя вважає за можливе збереження вилученого під час огляду без накладення арешту.
Крім того, визначення майна як об`єкта права містить ст. 190 ЦК України. Так, майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. В свою чергу, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).
При цьому, запаховий слід це частки (молекули) якоїнебудь речовини, яка перебуває у газоподібному стані. Запаховий слід виникає внаслідок безперервного переходу тіла з твердого або рідкого стану в газоподібний. Відокремлені молекули, які знаходяться в оточуючому нас середовищі, змішуються з молекулами повітря і утворюють газоподібний слід.
Таким чином, слідчий суддя констатує, що вилучений запаховий слід, змиви, вирізи обивин сидіннь автомобіля, які вилучені 31.07.2019 р., за умови їх вилучення не відповідають критерію тимчасово вилученого майна, вони не є майном ні в розумінні КПК України, ні в розумінні інших нормативних актів, вказані зразки є речовими доказами, які здобуті слідчим шляхом. Ці зразки здобуті слідчим безпосередньо під час слідчої дії в порядку, визначеному КПК України, без втручання у право власності підозрюваного чи будь-якої іншої особи, а тому будь-яких підстав для їх арешту немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , на який планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення комплексної експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертиз, експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна в частині накладання його на автомобіль підлягає задоволенню.
В іншій частині клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити, оскільки вилучені слідчим змиви, запаховий слід та обвини сидіння автомобіля не є матеріальними об`єктами та не відповідають принципу належності речових доказів.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-
У х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським ТСЦ 1842 в Житомирській області, належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .
Визначити місцем зберігання арештованого транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 - майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області.
В іншій частині клопотання відмовити.
Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1