Справа № 171/933/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі: прокурора ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000204 від 17.02.2018 р., у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч. 3, 146 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою від 18.09.2019 р. колегії суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому ОСОБА_7 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 16.11.2019 р..

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, в зв`язку з призначенням слідуючого судового засідання за межами його дії.

Обвинувачений ОСОБА_7 , заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він хворіє та потребує медичної допомоги.
Захисник ОСОБА_8 , заперечувала проти клопотання прокурора, так як ОСОБА_7 є студентом, хворіє та тривалий час знаходиться під вартою, до цього був не судимий, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, в обґрунтування обрання та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався на те, що на той час неповнолітній ОСОБА_7 підозрювався у скоєнні в тому числі особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк мінімум 7 років, може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи клопотання, суд виходить зі слідуючого

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Але, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк мінімум 7 років, обставини на які посилався суд при обранні та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, будь-яких доказів про поганий стан здоров`я обвинуваченого, що перешкоджає подальшому триманню під вартою, не надано. Те, що він є студентом, характеризується позитивно, раніше не засуджувався, самі по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, тому суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та суд при продовженні строку його дії, продовжують існувати.

Відповідно, обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - по 28.12.2019 р..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 201, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів по 28.12.2019 р., включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Головуючий:

Судді: