Справа № 197/1253/18
Номер провадження № 1-кп/197/9/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001797 від 23.09.2018 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, освіта повна середня, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні малолітніх дітей, 2016 та 2017 року народження, не судимої, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у кримінальному правопорушенні відповідальність за яке передбаченаст.118 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2018 у вечірній час ОСОБА_9 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 знаходились за місцем свого проживання - в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Під час спілкування між зазначеними особами на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 , який перебував в стані, алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири за вказаною адресою, приблизно о 00:25 годин 23.09.2018, почав завдавати ОСОБА_9 численних ударів кулаками, нанісши не менше 7 ударів в область обличчя та верхніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді 7 синців в області обличчя та верхніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1734 від 15.11.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминучі наслідки.
Після чого ОСОБА_9 , взяла ніж, який знаходився на столі в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_3 , прийшла до спальної кімнати приблизно о 00:30 годин 23.09.2018, діючи умисно, з метою розправитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх, дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, бажаючи їх настання, утримуючи в правій руці підшуканий нею кухонний ніж завдала потерпілому ОСОБА_10 , який знаходився на дерев`яному ліжку, звернутим до неї обличчям, одного удару клинком даного ножа в передню ліву ділянку грудної клітини - місце розташування життєво важливих органів людини.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень в області грудної клітини ОСОБА_10 впав на підлогу та в короткий проміжок часу помер.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця та серцевої сумки, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта № 99/201 від 30.10.2018, має ознаки загрози для життя і належить до тяжких тілесних ушкоджень, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України визнала та пояснила суду, що її чоловік ОСОБА_10 приїхав в той день ввечері, вони вечеряли, попросив її сісти йому на коліна, вона не захотіла, він її вдарив, потяг в іншу кімнату бив по голові, вона потім взяла ніж на підлозі, сказала йому, щоб він її не бив, але він бив, на третій удар вона вдарила його ножем. 22.09.2018 чоловік зранку був на роботі, приїхав нетверезий в 10-11 годин вечора, сиділи вони вечеряли втрьох - вона, чоловік, її мати, діти гуляли в квартирі. В квартирі 3 кімнати, вони сиділи в вітальні - прохідній кімнаті. Вона в той день з мамою випила 50 гр. горілки, за столом випила трохи пива. Перший удар чоловік їй спричинив в вітальні, вона хотіла вийти, він її взяв за руку, вдарив другий раз, потягнув до іншої кімнати, почав бити кулаком по обличчю, по голові, вона лежала на кушетці, а він її бив, діти були в іншій кімнаті, вона випадково ніж побачила на підлозі. Після того, як вона вдарила чоловіка ножем, той впав, вона почала робити йому штучне дихання, можливо замазувала рану зеленкою, викликала швидку. Спочатку мати їх розбороняла словами, коли почалась драка, то мати втрутилась, а чоловік вдарив матір і штовхнув. Свою матір вона не бачила в тій кімнаті, де нанесла чоловіку удар ножем. В них є три ножа, вона на столі ніж не бачила, як вийшло, що ніж опинився на підлозі, не знає. Також не знає, звідки кров на ковдрі, яка була на ліжку в спальні. Коли чоловік впав, вона взяла в мами телефон і дзвонила в швидку, коли мати прийшла, чоловік ще дихав. Вони з матір`ю хотіли його покласти на диван в вітальні, тягли, але лише посадили на підлогу. Були раніше випадки, що чоловік її бив, але вона нікуди не зверталась. У вчиненому кається. Цивільний позов визнає частково - майнову шкоду визнає, а моральну ні.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що померлий ОСОБА_10 був її рідним племінником, його виховувала бабуся - її мати та вона, а рідна матір померлого зловживає алкоголем. Вона впевнена, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) не бив обвинувачену. Мати обвинуваченої розповідала її матері, що в той день ОСОБА_11 і ОСОБА_13 посварилися, а ОСОБА_13 пішла в другу кімнату, взяла ніж та вбила ОСОБА_11 . В ОСОБА_11 на руках не було слідів, що він бив обвинувачену. Синці були в обвинуваченої тому, що вона постійно зловживає алкоголем та б`ється зі своєю матір`ю. Вона впевнена, що там було умисне вбивство. Після похорон ОСОБА_11 в її матері стався мікроінсульт, в неї похитнулось здоров`я, вона з причини втрати племінника постійно нервує, була онкооперація, в неї хворе серце, хвилюється через те, що обвинувачена не відповідає за вбивство, з листопада в неї діагноз цукровий діабет. А в суді ОСОБА_13 посміхається і не кається. Фактично ОСОБА_11 виростила вона та її мати, коли ОСОБА_11 був дитиною, вона лежала з ним в реанімації, коли був дорослим, то кожний тиждень з ним спілкувалась. ОСОБА_11 ніколи не бив ОСОБА_13 , постійно їй догождав, називав «масяня», любив її і дітей.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що обвинувачена ОСОБА_9 є її дочкою, 22.09.2018 ОСОБА_11 приїхав пізно з роботи з продуктами та алкоголем, був нетверезий. Вони втрьох з ОСОБА_11 та дочкою в вітальні сіли вечеряти, вживали пиво, дочка з ОСОБА_11 почали сваритись, ОСОБА_11 взяв дочку за руку та відвів в іншу кімнату на кушетку, почав бити, вона почала розбороняти, він і її штовхнув, вона впала, піднялась та побігла до сусідки, та не відчинила, коли прибігла, сталося лихо. ОСОБА_11 лежав на підлозі, біля топчана в спальні, без ножа в серці, вони з дочкою робили йому штучне дихання, дочка обробляла рану зеленкою, викликала поліцію і швидку. До сусідки вона бігала 5-7 хв. Випивали вони в той день небагато, вдень з дочкою випили по 50 гр. горілки. Ніж вона бачила в вітальні, де вони вечеряли. Коли вона вибігала, ніж був на столі, а топчан, куди він її повалив, був в іншій кімнаті. Вона бачила, як ОСОБА_11 бив дочку по голові кулаком, до цього синців в дочки не було. З дочкою вона проживала постійно 5 років, ОСОБА_11 любив випити, зять з дочкою дуже кохали один одного, коли дочка завагітніла, піднімав на неї руку, колись обидва лупцювали один одного. Дочка випивала, але не дуже. Потім їй дзвонила бабуся ОСОБА_11 , питала одне і те ж, вона їй розповідала все, що було. В квартирі 3 кімнати і кухня, вони сиділи за столом, вечеряли в вітальні, діти гуляли в іншій кімнаті, він дочку за руку потащив в ту кімнату, де не було світла, світло було в коридорі. Ніж вона бачила на столі в вітальні, коли прийшла, то той ніж лежав на підлозі, це саме той ніж, що лежав на столі. Вони хотіли перенести ОСОБА_11 на диван в вітальню, дочка брала за ноги, а вона за голову, тягли, покласти на диван не змогли, ковдру не брали. Одразу після вбивства вона давала показання, проводився слідчий експеримент, тоді вона була перелякана, точно все не пам`ятала, на протязі всіх місяців згадувала, як все було, зараз розповідає так, як згадала. Тоді при проведенні допиту і слідчого експерименту вона хвилювалась, нервувала.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона є рідною бабусею померлого ОСОБА_10 , напередодні він у неї ночував, зранку поїхав на роботу, казав, що після роботи поїде додому, ввечері подзвонив, казав, що запізнився на поїзд, поїде машинами. Зранку її дочка ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) сказала, що ОСОБА_13 вбила ОСОБА_11 . Вона постійно дзвонила матері ОСОБА_18 , питала, за що ОСОБА_13 вбила ОСОБА_11 , та відповіла, що він все привіз, а гроші не привіз, а тепер вона буде більше грошей отримувати. Дитина ОСОБА_19 після вбивства всю ніч кричала, вона казала ОСОБА_20 , що дитина бачила вбивство. ОСОБА_11 ніколи не сварився, любив ОСОБА_13 , називав її «масяня», любив дітей, навіть кодувався. Після смерті онука в неї стався мікроінсульт.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вони з ОСОБА_10 родичі, вночі подзвонила ОСОБА_13 та казала, що вона вбила ОСОБА_11 , вони приїхала, ОСОБА_13 казала, що не хотіла. Раніше вони спілкувались часто, ОСОБА_11 з ОСОБА_13 часто вживали алкоголь, ОСОБА_11 ніколи не ображав ОСОБА_13 . Після вбивства дитина ОСОБА_22 був в неї.

В ході проведення протоколу огляду місця події від 23.09.2018 оглянута квартира АДРЕСА_3 , прямо від входу з коридору знаходиться приміщення вітальні, в якій знаходиться, зокрема, стіл з залишками їжі, диван, на підлозі по центру кімнати знаходиться труп ОСОБА_10 , з тілесним ушкодженнями. З лівої сторони вітальної кімнати знаходиться приміщення спальної кімнати №1, з правої сторони вітальні знаходиться вхід до спальної кімнати №2 в якому знаходиться, зокрема, дерев`яне ліжко, зверху на ліжку знаходиться ковдра, поверхня якої проникнута речовиною бурого кольору, з вказаної ковдри вилучаються фрагменти тканини з РБК, що поміщується в паперовий конверт. На підлозі поблизу ліжка знаходяться хаотично розташовані сліди РБК, змиви яких вилучаються за допомогою марлевого тампону. При обробці дактилоскопічним порошком з пляшки з написом "Арсенал", що знаходиться на столі в кімнаті вітальні, було виявлено сліди папілерних ліній. Під час проведеного огляду було виявлено та вилучено: кухонний ніж зі слідами РБК, загальною довжиною 24 см з руків`ям темного кольору (коричневого), що перебуває на дерев`яній полиці в кухонному приміщені, фрагмент тканини ковдри зі слідами РБК зі спального приміщення №2, змиви слідів РБК з підлоги спального приміщення №2, сліди папілерних ліній на двох липких стрічках з поверхні пляшки з полімерного матеріалу, темного кольору з надписом "Арсенал" (т.1 а.с. 95-96).

В протоколі огляду трупа від 23.09.2018, зазначено, що оглянуто труп чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в кімнаті кв. АДРЕСА_3 . Труп знаходиться в кімнаті (зона) сидячи на підлозі спиною обпертий об диван, голова опрокинута назад мишично-потиличною ділянкою, торкається об поверхню дивана (т.1 а.с. 97-103).

В лікарському свідоцтві про смерть №201 від 24.09.2018 зазначено хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: гостра крововтрата, проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, відкрита рана передньої стінки грудної клітки, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.с. 104).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2018 у ОСОБА_9 ознак сп`яніння не виявлено, дата і час огляду 23.09.2018 о 10-26 (т.1 а.с. 115).

При проведенні слідчого експерименту 25.09.2018 в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , свідок ОСОБА_14 розповіла і показала, що 22.09.2018 вдень вони з дочкою випили 0,5 л самогону, приблизно в 22.00 приїхав ОСОБА_11 теж нетверезий, в приміщенні кімнати (найбільша зала) кв. АДРЕСА_3 сіли вечеряти, вживали алкоголь, між дочкою і ОСОБА_11 почалась сварка, він потяг її в спальну кімнату, він її почав бити, вона забігла, хотіла відтягнути, він її вдарив по обличчю, вона впала, він її бив, дочка відтягнула, він почав бити дочку, вона вибігла з квартири у двір, ножа в руці у дочки не бачила, не знає, де вона могла взяти ніж. Через 5 хв. повернулась, побачила, що ОСОБА_11 лежить на підлозі, в нього рана на грудях, вона йому робила штучне дихання, дочка замазувала рану зеленкою, потім вирішили покласти його на диван, який в вітальні, вона брала за ноги, а дочка за руки, донесли до дивану, але не змогли покласти, посадили біля дивану(т.1 а.с. 143-144).

При проведенні слідчого експерименту від 27.09.2018 в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , за участі експерта ОСОБА_26 , захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_9 розповіла і показала, що 22.09.2018 вона з матір`ю ОСОБА_27 вдень випили 0,5 л самогону, чоловік ОСОБА_10 приїхав близько 22.00, теж нетверезий, в приміщенні кімнати (найбільша зала) кв. АДРЕСА_3 сіли вечеряти, вживали алкоголь, між нею і ОСОБА_11 почалась сварка, він потяг її в спальну кімнату, бив кулаком по обличчю і голові, зайшла мати, хотіла відтягнути, він бив матір, та впала, він продовжував її бити, вона хотіла відтягнути його від матері, взяла в праву руку з поверхні тумби кухонний ніж, який там лежав, ОСОБА_11 почав бити її, вона йому казала і він бачив ніж в неї в руці, але продовжив бити, мати вибігла з кімнати, ОСОБА_11 знову замахнувся, хотів її вдарити, але вона спричинила йому ножем удар в груди. Була заміряна відстань від підлоги до місця рани - 135 см. ОСОБА_11 впав, почав хрипіти, вона робила штучне дихання, через 5 хв. зайшла мати, теж допомагала, потім вирішили перенести на диван в вітальні, посадили біля дивана (т.1 а.с. 147-148).
Відповідно до висновку експерта ОСОБА_28 № 1734 від 15.11.2018 у ОСОБА_9 , виявлені 7 синців в області обличчя і верхніх кінцівок, час виникнення ушкоджень (синці з нечіткими контурами) може відповідати 23.09.2018 року, за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, ушкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути як озброєна так і неозброєна рука, взута нога нападаючого або інші предмети з такими ж властивостями, виявлені синці виникли від не менше 7-ми кратної дії травмуючого предмету (предметів) в область обличчя і верхніх кінцівок, останні виникли в один і той же час, в швидкій послідовності одне за одним, анатомічна локалізація виявлених тілесних ушкоджень, доступна для спричинення власною рукою, виникнення всіх тілесних ушкоджень при одноразовому падінні з височини власного зросту малоймовірна, час виникнення ушкоджень ( синці з нечіткими контурами в момент огляду) може відповідати 23.09.2018 року, в момент спричинення їй тілесних ушкоджень, більш всього була звернена передньою поверхнею тіла і обличчям в сторону напрямку дії травмуючого предмету (предметів), можливо свідчити, що потерпіла в момент спричинення їй тілесних ушкоджень, могла знаходитися в любому положенні і звернена попередньою поверхнею тіла в сторону напрямку дії травмуючого предмету (предметів) (т.1 а.с. 160-162).
Експерт ОСОБА_28 показав суду, що він складав вищезазначений висновок, дата спричинення тілесних ушкоджень може відповідати 23.09.2018, обстежував обвинувачену 24.09.2018. Якби тілесні ушкодження були спричинені раніше, синці мали би інший характер, до доби межі чіткі, після доби - нечіткі, потім цвітуть. Синюшність в різних людей проявляється по різному.
Відповідно до висновку експерта ОСОБА_26 №99/201 від 30.10.2018 у ОСОБА_10 виявлене проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця та серцевої сумки; дрібні подряпини грудної клітки; зсаднення шкіри поперекової області спини. Проникаюче поранення грудної клітки виникло від дії плоского колюче-ріжучого предмету на зразок клинка, ножа, що мав гостре лезо та обушок. Подряпини передньої поверхні грудної клітки виникли, скоріш за все, від дії загостреного краю (кінцевої частини) твердого предмету. Зробити більш детальний висновок про особливості травмуючого предмету по цим подряпинам не представляється можливим. Зсаднення шкіри поперекової області спини виникло, скоріш за все, внаслідок тертя об предмет з жорсткою або шорохуватою поверхністю. Блідо-коричневий колір дна подряпин і зсаднення шкіри спини, відсутність помітних крововиливів в стінки та дно, дозволяють припустити про їх спричинення вже після отримання ножового поранення. Враховуючи вищевказане, причину смерті, а також приблизно однаковий вигляд подряпин, не виключена можливість утворення їх в агональному періоді або посмертно, у швидкій послідовності одне за одним. Визначити конкретний розрив у часі між спричиненням ушкоджень не представляється можливим. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки на трупі має ознаки загрози для життя і тому належить до тяжких тілесних ушкоджень у даному конкретному випадку призвело до настання смерті потерпілого, тобто, між пораненням та причиною смерті є прямий причинно- наслідковий зв`язок. Подряпини шкіри передньої поверхні грудної клітки та зсаднення шкіри у поперековій області, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, на трупі мають ознаки ушкоджень з незначними скороминущими наслідками, тривалістю не більше, як 6 днів і за цією ознакою належать до легких тілесних ушкоджень до причини смерті відношення не мають. Довжина ранового каналу не менш 5,0-5,5 см; напрямок його: зліва- направо та трохи спереду-назад і згори-вниз. Ширина ранового каналу на початку 2,3см, звужується до кінцевої частини (стінка правого шлуночку серця) до 1.8см. Враховуючи причину смерті, об`єм крововтрати, відсутність ушкоджень життєво важливих центрів довгастого мозку та ушкоджень спинного мозку - потерпілий, більш за все, жив короткий проміжок часу (декілька хвилин), до моменту втрати свідомості внаслідок крововтрати, тому не виключена можливість виконання потерпілим будь-яких активних дій на протязі цього проміжку часу, в ділянку передньої поверхні лівої половини грудної клітки було нанесено І удар колюче-ріжучим предметом. Подряпини та зсаднення шкіри тулуба виникли від тангенціальної дії (тертя) твердого предмету (-ів). Зробити висновок про те, чи виникли вони одномоментно чи розрізнено - не представляється можливим. Під час отримання колото-різаного поранення грудної клітки потерпілий, скоріш за все, був звернутий передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету. Враховуючи наявність потьоків та плям підсохлої крові в напрямку згори-донизу на шкірі та одязі, просякнення кров`ю тканини верхньої частини шортів та трусів, після отримання поранення потерпілий деякий час знаходився в вертикальному положенні. Анатомічна ділянка тіла, в якій розташоване поранення грудної клітки доступна для спричинення поранення власного рукою. Напрямок ранового каналу не відповідає можливості спричинення поранення внаслідок падіння . потерпілого з висоти власного зросту на колюче-ріжучий предмет. Виявлена при судово-токсикологічному дослідженні концентрація етилового спирту в крові з трупа у кількості 1,90 %0_ за життя могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступіню. Смерть його наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, наступним розвитком гемоперикарду та гострої крововтрати, що й призвело до смерті. Смерть його настала за 4-6 год. до огляду, можливо, в період часу з 00:30 годин до 03:36 годин 23.09.2018 року. Морфологічних ознак тяжких захворювань при розтині трупа не виявлено. Не виключена можливість спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки за тим механізмом , який продемонструвала підозрювана ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.167-171).
Експерт ОСОБА_26 показав суду, що він складав вищезазначений висновок щодо ОСОБА_10 , в нього була рана та подряпини. Перед ударом він міг знаходитись в будь-якому положенні, але більш всього обличчям до обличчя з особою, що спричинала удар. Для спричинення удару треба фізичне зусилля. У ОСОБА_10 було пошкоджено серце, відбитків рукоятки ножа не було, фактично крові не було, рану нанесено зверху вниз, смерть настала до 10 хв.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_29 №168 від 26.10.2018 року, на блузці, названою в постанові «жіночій футболці», (об. №№ 1-2), фрагменті тканини (об. №№ 3-7) та марлевій серветці, названої в постанові «змивах речовини...» (об. №8) знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої, виявлений білок крові людини, при серологічному дослідженні слідів крові об. №1, 3, 6, 7, виявлені антиген А і ізогемаглютинін анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а в об. №2, 4, 5, 8, виявлений антиген А, що не виключає можливості утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Оскільки кров в об. №№ 1-8 могла бути утворена за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи (т.1 а.с. 176-182).
Згідно із актом судово-медичного дослідження (обстеження) експерта ОСОБА_29 №400 від 26.10.2018 року, при судово-медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_10 („Висновок експерта №201 від 24.09.18р.) встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 16).
Відповідно до висновку експерта ОСОБА_30 №29/4.6/1868 від 19.10.2018 три сліди пальця руки розмірами 11x15мм, 10x17мм, вилучені 23.09.2018 під час огляду місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 , залишені безіменним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 21x27мм, вилучений за тією же адресою, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.3-11).
Згідно з висновком експерта ОСОБА_31 №1045 від 09.11.2018 на клинку ножа (об`єкт №1), представленому на дослідження, встановлена наявність крові та визначений білок людини. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. На рукоятці ножа (об`єкт №2) наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові в слідах на клинку ножа (об`єкт №1) не встановлена через недостатню кількість придатних для дослідження формених елементів крові, при визначенні її групової належності в даних слідах виявлено антигени А та Н ізосерологічної системи АВ0. Можливо висловитися, що кров в слідах на клинку ножа (об`єкт №1) могла походити від особи(осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, можливо і від потерпілого ОСОБА_10 , беручи до уваги його групову характеристику крові (т.2 а.с.20-23).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №204 від 18.10.2018 ОСОБА_9 у період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого їй правопорушення яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством та іншим психічним розладом не страждала, за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством та іншим психічним розладом не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого їй правопорушення (23.09.2018 року), у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходилась за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.27-34).
Висновком експерта ОСОБА_32 №93-МК від 07.12.2018 підтверджено, що не виключається заподіяння колото-різаної рани на клапті шкіри області грудної клітки ліворуч, що був вилучений з трупа ОСОБА_10 клинком представленого на експертизу ножа, або будь-якого іншого предмета з аналогічними властивостями (т.2 а.с. 95-99).
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 22.09.2018 у вечірній час ОСОБА_9 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 знаходились за місцем свого проживання - в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Під час спілкування між зазначеними особами на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 , який перебував в стані, алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири за вказаною адресою, приблизно о 00:30 годин 23.09.2018, маючи значну перевагу в зрості та фізичній силі, почав завдавати ОСОБА_9 численних ударів кулаками, нанісши не менше 7 ударів в область обличчя та верхніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді 7 синців в області обличчя та верхніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1734 від 15.11.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких що мають незначні скороминучі наслідки.
Після чого ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , приблизно о 00:30 годин 23.09.2018, діючи умисно, з метою захисту і припинення подальшого застосування насильства з боку ОСОБА_10 , маючи можливість захистити свої інтереси без заподіяння тяжкої шкоди потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх, дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, утримуючи в правій руці підшуканий нею кухонний ніж завдала потерпілому ОСОБА_10 , який стояв звернутим до неї обличчям, одного удару клинком даного ножа в передню ліву ділянку грудної клітини - місце розташування життєво важливих органів людини. Тим самим ОСОБА_9 застосувала спосіб захисту який явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто перевищила межі необхідної оборони.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень в області грудної клітини ОСОБА_10 впав на підлогу та в короткий проміжок часу помер.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця та серцевої сумки яке відповідно до висновку судово-медичного експерта № 99/201 від 30.10.2018, має ознаки загрози для життя і належить до тяжких тілесних ушкоджень, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.
За правовою кваліфікацією ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 118 КК України за ознаками умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної-оборони.
Зазначення в обвинувальному акті тих обставин, що ОСОБА_10 мав значну перевагу в рості і фізичній силі, спростовується актом судово-медичного дослідження № 201 від 29.09.2018, в якому вказана довжина тіла померлого 175 см., що не є великим зростом (т.1 а.с. 106 зворот), зріст обвинуваченої ОСОБА_9 при проведенні досудового розслідування не встановлювався.
Зазначені в обвинувальному акті обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 визначаються лише показаннями обвинуваченої ОСОБА_9 . При цьому суд враховує, що при проведенні слідчого експерименту обвинувачена в присутності понятих розповідала та показувала, що вона бачила свою матір в спальній кімнаті, коли її бив ОСОБА_10 , що ніж взяла з тумби. Однак в судовому засіданні показала, що матір не бачила в тій кімнаті, ніж знайшла на підлозі. При цьому в судовому засіданні обвинувачена не змогла пояснити, звідки виникла кров на ковдрі, яка була на дерев`яному ліжку в спальній кімнаті, де відбувались події. В ході проведення протоколу огляду від 23.09.2018 зафіксовано, що «в спальній кімнаті № 2 знаходиться дерев`яне ліжко, зверху на ліжку знаходиться ковдра, поверхня якої проникнута речовиною бурого кольору, з вказаної ковдри вилучаються фрагменти тканини з РБК» (т.1 а.с. 95-96). Висновком експерта ОСОБА_29 № 168 від 26.10.2018 підтверджено, що на фрагменті тканини знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої, виявлений білок крові людини, не виключена можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи (т.1 а.с. 176-182). В висновку експерта ОСОБА_26 №99/201 від 30.10.2018 вказано, що з моменту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 жив короткий проміжок часу до моменту втрати свідомості, не виключена можливість виконання потерпілим будь-яких активних дій на протязі цього часу проміжку часу, під час отримання поранення потерпілий ОСОБА_10 скоріш за все був звернутий передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету, після отримання поранення деякий час знаходився в вертикальному положенні, не виключена можливість спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки за тим механізмом, який продемонструвала підозрювана ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.167-171). Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 показав суду, що перед ударом потерпілий міг знаходитись в будь-якому положенні, але більш всього обличчям до обличчя з особою, що спричинила удар. Таким чином, суд критично ставиться до показань обвинуваченої ОСОБА_10 щодо обставин спричинення нею тілесних ушкоджень, розцінює їх як спосіб захисту, та приходить до висновку, що обвинувачена спричинила удар ножем ОСОБА_10 в той час, коли він знаходився на дерев`яному ліжку в спальній кімнаті № 2, внаслідок чого ковдра на ліжку була проникнута кров`ю.

Також суд критично ставиться до показань обвинуваченої ОСОБА_9 щодо знаряддя злочину ножа, оскільки при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_9 показувала, що ніж був на тумбі біля ліжка, в судовому засіданні пояснила, що ніж взяла на підлозі. При цьому в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 категорично показала суду, що ніж вона бачила на столі при вечері в вітальні, а коли прийшла, то ніж лежав на підлозі. Тому суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_9 після спричинення їй легких тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_10 пішла до вітальні за ножем і повернулась з ножем до спальної кімнати, де на ліжку знаходився ОСОБА_10 .

Таким чином, не підтверджено в судовому засіданні, що обвинувачена діяла з метою захисту і припинення подальшого застосування насильства з боку ОСОБА_10 .
Також суд враховує правові висновки Верховного Суду України з цього питання, зокрема в справах№ 5-29кс14, № 5-134кс15, та Верховного Суду в справі № 524/113/15-к, які зводились до наступного.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

З фактичних обставин справи вбачається, що факт спричинення обвинуваченій ОСОБА_9 з боку чоловіка ОСОБА_10 тілесних ушкоджень раніше грунтується на поясненнях самої обвинуваченої, свідок ОСОБА_14 мати обвинуваченої - показала, що «зять з дочкою кохали один одного, але сварились, він іноді піднімав руку, колись лупцювали один одного», родичі загиблого - потерпіла ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_21 показали, що ОСОБА_11 любив ОСОБА_13 і ніколи не ображав, жодних інших доказів спричинення обвинуваченій з боку чоловіка тілесних ушкоджень раніше (звернення до лікарні через побиття, тощо) суду не надано. Також матеріалами справи (протоколом огляду від 23.09.2018, висновком експерта № 168 від 26.10.2018) підтверджено, що обвинувачена спричинила смертельний удар ОСОБА_10 , коли він знаходився на ліжку в спальній кімнаті, показаннями свідка ОСОБА_14 підтверджено, що ніж, яким спричинена смерть ОСОБА_10 , на момент спричинення в спальній кімнаті № 2 обвинуваченій ОСОБА_9 з боку ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, знаходився на столі в вітальні, яка є прохідною кімнатою, отже обвинувачена мала можливість вийти зі спальної кімнати № 2 після спричинення їй легких тілесних ушкоджень, взяти в вітальні на столі ніж і повернутись до спальної кімнати № 2, де на ліжку спричинила смертельний удар ОСОБА_10 . Також суд враховує, що обвинувачена та її мати намагались перетягти ОСОБА_10 після спричинення йому смертельного удару зі спальні, де є ліжко, і на якому він фактично лежав, про що свідчить ковдра з кров`ю, на диван в вітальні.

Твердження потерпілої ОСОБА_8 , що ОСОБА_10 не спричиняв обвинуваченій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а вона отримала ці тілесні ушкодження після бійки з матір`ю раніше, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Прокурор під час судового розгляду не вважав за необхідне змінити обвинувачення, виход за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, не покращить становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Визначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, і яке належить до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не заміжня, не працює, має малолітніх дітей, 2016 та 2017 року народження, згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2011 позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей, 2008 та 2010 року народження, у лікаря психіатра, лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.с. 38-56), обставини, які пом`якшують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України є надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
При цьому суд не може визнати обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена давала суперечливі показання під час проведення досудового розслідування та під час судового розгляду щодо знаряддя злочину, місця вчинення, говорила, що вона кається, але вибачення у потерпілої жодного разу не просила.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно з висновком досудової доповіді Широківського РС філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області №21/42-533 від 27.03.2019, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.2 ст. 76 КК України (т.1 а.с. 66-69).

Таким чином, суд вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи вищевикладені обставини вчинення кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 75, 76, 79 КК України.
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на її користь майнової шкоди, завданої злочином, що складається з витрат на поховання в розмірі 5835,00 грн., а також вимоги про стягнення 100000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, нормами КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Нормами ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Майнова шкода в розмірі 5835,00 грн., яка складається з витрат на поховання, підтверджується письмовими доказами (т.1 а.с. 79), визнається обвинуваченою, та підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Нормами абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 , ступінь вини обвинуваченої, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла ОСОБА_8 внаслідок смерті племінника, якого вона виховувала з народження, характер немайнових втрат та стан її здоров`я, суд приходить до висновку, що мають місце моральні страждання, які полягають в душевних стражданнях. Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_8 обвинуваченою спричинена моральна шкода в розмірі 100 000 грн., що підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_8 .
Отже, цивільний позов підлягає задоволенню.
В ході досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_9 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 25.11.2018 року. Прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченій не заявляє. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій, суд з цим погоджується.
З обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати, речові докази відповідно ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 5835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок та моральну шкоду, завдану злочином, в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривень 00 копійок процесуальних витрат (висновок експерта № 29/4.6/1868 від 19.10.2018 року).

Речові докази:

- сліди папілярних ліній, які перенесені на відрізки липкої стрічки та перенесені на аркуш паперу білого кольору;

- кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору з нашаруванням РБК;

- змиви з підлоги кімнати РБК та фрагмент тканини з нашаруванням РБК;

- жіноча футболка блакитного кольору з нашаруванням РБК;

- паперовий конверт з дактилокартами підозрюваної ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 ;

- паперовий конверт з мікрооб`єктами з долонних поверхонь рук трупа;

- паперовий конверт з з нігтьовими зрізами з піднігтьовим вмістом з обох рук трупа;

- паперовий конверт зі зразками крові трупа ОСОБА_10 (1 паперовий конверт);

- паперовий конверт з відтисками пальців рук та долонь трупа (дактилокарта).

що знаходяться на зберіганні в Криворізькому ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1