Постанова
іменем України
24 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 203/392/18
провадження № 51-536км19
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року,
встановив:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року ОСОБА_8 засуджено за частиною 2 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, яке є його власністю. На підставі статті 75 КК ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК.

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 20 лютого 2018 року задовольнив подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02 лютого 2018 року про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 . Скасовано щодо засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням і його направлено для відбування покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року. Постановлено строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_8 .
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року. Апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 не повідомлявся про розгляд подання, не був присутнім під час постановлення судом першої інстанції рішення, а строк апеляційного оскарження розпочався з дня отримання рішення суду першої інстанції, зокрема з 22 серпня 2018 року, у зв`язку з чим і ставилася вимога у апеляційній скарзі про його поновлення. Вказує, що такі доводи апеляційної скарги проігноровані, а апеляційний суд повинен був з`ясувати та дослідити обставини належного виклику та повідомлення про розгляд ОСОБА_8 .
Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, захисник стверджує про обмеження апеляційним судом реалізації права доступу до суду.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду кримінального провадження, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає проведенню касаційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 395 КПК апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Частиною 3 статті 395 КПК визначено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У статті 117 КПК зазначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Висновки суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ухвалу суду першої інстанції було винесено та проголошено 20 лютого 2018 року за участю прокурора ОСОБА_10 та за відсутності ОСОБА_8 , оскільки останній був належним чином повідомлений про розгляд справи. Копію вказаного рішення йому було направлено 21 лютого 2018 року та отримано ним під розписку 16 березня 2018 року. З таких підстав апеляційним судом вважалося, що строк на апеляційне оскарження даного судового рішення для нього сплинув 22 березня 2018 року.

Колегія суддів встановила відповідність таких висновків суду апеляційної інстанції матеріалам кримінального провадження.
Направлення ухвали суду першої інстанції підтверджено чеком з пошти від 23 лютого 2018 року (а.п.21), а її отримання відміткою про вручення 16 березня 2018 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.п.27), направлення рішення суду для виконання, затримання 04 липня 2018 року ОСОБА_8 на підставі ухвали суду, а також ознайомлення з матеріалами провадження захисника ОСОБА_8 27 липня 2018 року, у тому числі шляхом зняття фотокопій, та отримання копії ухвали суду першої інстанції 21 серпня 2018 року.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що призначене на 13 лютого 2018 року судове засідання не відбулося із-за неявки засудженого, про судове засідання на 20 лютого 2018 року засуджений повідомлявся судовою повісткою та засобом мобільного зв`язку, яке ним зазначено у поясненнях (особова справа арк.20; судова справа арк. 6-13).
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції належним чином оцінив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали кримінального провадження та дотримався вимог кримінального процесуального закону. Обмежень реалізації права засудженого на до ступ до суду колегія суддів не встановила.
Апеляційний суд правильно вважав, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції сплинув 22 березня 2018 року, оскільки є дані про отримання ОСОБА_6 цього судового рішення 16 березня 2018 року.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.
Ухвала апеляційного суду є законною і обґрунтованою.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3