Справа № 572/2404/18
Провадження № 1-кс/572/708/18
УХВАЛА
20 серпня 2018 року м. Сарни
Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області, за участю секретаря ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сарни клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000872,-
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872 від 19 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.
Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням арешт на тимчасово вилучене 19.08.2018 у ОСОБА_6 , який реєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні останнього, ОСОБА_7 , а саме: автомобіль марки «DAF FT CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «KRONE SDP» д.н.з. НОМЕР_2 , котрі зберігаються в Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області, що в м. Сарни по вул. Технічна, 1.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 18.08.2018 до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повідомлення працівників поліції, про те що 21 год. 20 хв., на стаціонарному посту в м. Сарни по вул. Белгородська, 70 працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Даф», під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив пиломатеріали без документів, що підтверджують походження деревини.
Так, 19.08.2018 ОСОБА_7 було добровільно надано згоду для проведення огляду автомобіль марки «DAF FT CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «KRONE SDP» д.н.з. НОМЕР_2 , в вантажному відділенні якого виявлено дошка з дерева ззовні схожого на породу сосна об`ємом приблизно 26,5 м3.
Так, в органу досудового розслідування, є достатні підставі вважати що вилучене в ході огляду місця події дошки з дерева ззовні схожого на породу сосна об`ємом приблизно 26,5 м3, завідомо одержане злочинним шляхом, та може бути використаним як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набувають статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, якою підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, яким просили в задоволенні клопотання відмовити, оскільки, дошки належать йому на законних підставах, що підтверджується наданими суду документами.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Проте, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема прокурор не довів підстав вважати, що тимчасове вилучене майно відносно якого було подано клопотання про арешт здобуте злочинним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Разом з тим, ОСОБА_4 надав слідчому судді докази, які підтверджують законність походження тимчасово вилученого майна, а саме: витяг з реєстру платників єдиного податку, згідно якого останній крім іншого займається виробництвом інших виробів з деревини, виготовлення виробів з корками соломки та рослинних матеріалів для плетіння та товарно-транспортні накладні на придбання вказаної деревини.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені докази, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000872, а саме на автомобіль марки DAF FT CF д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки KRONE SDP д.н.з. НОМЕР_2 - відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 09:00 23.08.2018р.

Слідчий суддя