Справа № 308/9709/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 15.08.2019 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000556 від 11.05.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чоп Закарпатської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000556 від 11.05.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що 27 квітня 2019 року, приблизно 20.00 год., ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, знаходячись на залізничній колії № 6 роз`їзду 3 кілометра станції «Чоп», демонтував матеріали верхньої будови вказаної колії, а саме 15 металевих підкладок СКД-65Д, які помістив в сумки та з допомогою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнані про походження вказаного майна, переніс їх до себе додому за місцем проживання та в подальшому продав ОСОБА_9 , який також не був обізнаний про походження вказаного майна, в результаті чого отримав грошові кошти, які витратив на власні потреби.

Згідно з розрахунком № ПЧ-16-9/496, наданого виробничим підрозділом «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» вартість однієї підкладки СКД-65Д станом цін на 27.04.2019 року з врахуванням зносу становить 57,34 грн.

Такими умисними діями ОСОБА_6 виробничому підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» завдано майнової шкоди на суму 860,10 грн.

Разом з тим, ОСОБА_6 , своїми вищевказаними умисними діями, а саме демонтажем матеріалів верхньої будови залізничної колії, згідно з довідкою «Ужгородської дистанції колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» № 9/350 від 22.05.2019 року, привів залізничні колії у непридатний для експлуатації стан, що в свою чергу порушило нормальну роботу залізничного транспорту, а також могло спричинити аварію поїзда, який би рухався по вищезазначеному кілометру залізничного шляху, до моменту реагування, на вказане пошкодження, працівниками виробничого підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Крім того, 12 травня 2019 року, приблизно о 19.00 год., точного часу органом досудового розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження за № 0000874, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна,знаходячись на залізничній колії № 38 станції «Чоп», демонтували матеріали верхньої будови вказаної колії, а саме 14 підкладок Р-50 та 60 костилів колійних, які помістили в сумку, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, намагалися покинути місце події, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були помічені працівниками охорони, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та залишивши сумку втекли з місця події.

Згідно з розрахунком № ПЧ-16-9/496, наданого виробничим підрозділом «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», вартість однієї підкладки Р-50 станом цін на 12.05.2019 року з врахуванням зносу становить 46,41 грн. та вартість одного костиля колійного станом цін на 12.05.2019 року з врахуванням зносу становить 2,75 грн.

Такими умисними діями ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження за № 0000874, виробничому підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» завдано майнової шкоди на суму 814,74 грн.

Разом з тим, ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження за № 0000874, своїми вищевказаними умисними діями, а саме демонтажем матеріалів верхньої будови залізничної колії, згідно з довідкою «Ужгородської дистанції колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» № 9/350 від 22.05.2019 року, привели залізничні колії у непридатний для експлуатації стан, що в свою чергу порушило нормальну роботу залізничного транспорту, а також могло спричинити аварію поїзда, який би рухався по вищезазначеному кілометру залізничного шляху, до моменту реагування, на вказане пошкодження, працівниками виробничого підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч. 1 ст. 277 КК України, тобто умисного пошкодження шляхів сполучення рухомого складу, що могло спричинити аварію поїзда та порушило нормальну роботу транспорту.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 15.08.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю його захисника ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого виробничого підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, при цьому згідно із заявою від 15.08.2019 року відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надає прокурору Ужгородської місцевої прокуратури письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_6 .

Із змісту угоди про визнання винуватості від 15.08.2018 року вбачається, що прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також виконати покарання, передбачене угодою. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 277 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_6 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинені ОСОБА_6 злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, представником потерпілого відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч. 1 ст. 277 КК України, тобто умисного пошкодження шляхів сполучення рухомого складу, що могло спричинити аварію поїзда та порушило нормальну роботу транспорту, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року № 13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 серпня 2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000556 від 11.05.2019 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, та призначити йому покарання за:
ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
ч. 1 ст. 277 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один місяць).
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази:
сумка сіро-зеленого кольору, три гайкові ключі, металевий лом, що поміщено в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити;

чотирнадцять металевих підкладок та шістдесят костилів колійних, що передано на відповідальне зберігання начальнику виробничої дільниці виробничого підрозділу «Ужгородської дистанції колії» ОСОБА_13 вважати повернутими за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1