КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2297/2019 Категорія КК: ч.2 ст121 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000214 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Переяславо- Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання до затримання: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121КК України,-

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Переялаво - Хмельницьким міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання 7(сім) років позбавлення волі.

Як зазначено у вироку, в ніч 27 серпня 2018 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись мотивом образи та злості на господаря цього будинку ОСОБА_9 , маючи намір помстись останньому за те, що той самоправно зайшов та забрав з його кімнати пляшку горілки, наздогнав ОСОБА_9 , у веранді біля вхідних дверей у будинок вже майже з пустою пляшкою в руці, оскільки той находу пив з неї горілку, та зупинив його. Тримаючи ОСОБА_9 однією рукою за одяг, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїй дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що може призвести до смерті потерпілого, однак не бажаючи її настання, ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс близько дев`яти ударів в область грудної клітини та не менше чотирьох ударів по голові та обличчю ОСОБА_9 . В той момент, коли під час нанесення ударів ОСОБА_6 відпустив одяг потерпілого, останній впав на поріг біля вхідних дверей головою на вулицю. Після цього ОСОБА_6 пішов до себе в кімнату спати.

Внаслідок вищевказаних насильницьких дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 різної тяжкості тілесні ушкодження грудної клітини, кінцівок та голови, серед яких: синці та садна обличчя, крововиливи у м`які тканини голови, перелом склепіння черепа, крововиливи під оболонку та речовину головного мозку, набряк головного мозку у своїй сукупності призвели до закритої черепно-мозкової травми, яка за ознакою небезпечності для життя відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та в даному випадку згідно висновку судово-медичного експерта стала причиною смерті ОСОБА_9 , який помер у лікарні о 13:00 год. 27.08.2018.
Вищевказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок Переялав- Хмельницького міськрайонного суду від 29.05.2019 року винесеного щодо ОСОБА_6 . Ухвалити новий вирок,яким змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 на ч.1 ст.119 КК України,та призначити покарання в межах санкції цієї статті з застосуванням ст.75,76 КК України.

Вважає, що вирок суду є незаконним ,необґрунтованим,несправедливим і таким,що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає,що в ході як досудового, так і судового слідства ОСОБА_6 давав послідовні і правдиві покази,які стороною обвинувачення покладені в основу самого обвинувачення,висунутого йому, а судом - в основу вироку. При цьому ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину,передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав, визнаючи таку вину у скоєнні злочину,передбаченого ч.1 ст.119 КК України, ці покази в ході слідчого експерименту безпосередньо сприймав судово-медичний експерт ОСОБА_10 ,який будучи допитаним в ході судового слідства,сказав,що смерть ОСОБА_9 могла настати як від сукупності тілесних ушкоджень,так і від кожного з них в тому числі і від перелому склепіння черепа,який в свою чергу міг виникнути від падіння з висоти власного тіла або більшої від неї.

Крім того,єдиними прямими доказами,які вказують на обставини та спосіб нанесення тілесних ушкоджень,в результаті яких настала смерть ОСОБА_9 ,є покази ОСОБА_6 , висновок судово-медичного експерта ОСОБА_10 та його покази,дані ним в ході судового слідства,які на думку сторони захисту і дають можливість кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.119 КК України,тобто вбивство вчинене через необережність.

Відтак,адвокат ОСОБА_7 вважає, що з причини неповноти судового розгляду,невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження,істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону судове рішення підлягає скасуванню із зміною правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не заявляв клопотання про його безпосередню участь у розгляді даної справи, а тому в судове засідання не доставлявся з ДУ «Київський слідчий ізолятор» .

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 були дотримані.

Розглядаючи зазначену справу, суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у провадженні та з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.

Крім того, судом вірно взято до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ,які в сукупності з висновком судово-медичної експертизи №6/Т від 12.11.2018 давали суду дійти обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У постановах Верховного Суду України від 25.04.2013 та від 19.03.2015 (у справах № 5-4кс15 та № 5-4кс15) викладено правову позицію, відповідно до якої, розмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (частина 2 статті 121 КК), і вбивства через необережність (частина 1 статті 119 КК) здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків, у зв`язку з чим судам належить ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

Як убачається з судово-медичної експертизи №6/Т від 12.11.2018 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми( синці та садна обличчя,крововиливи у м`які тканини голови,перелом склепіння черепа,крововиливи під оболонку та речовину головного мозку,набряк головного мозку),яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень( т.2 а.с.53-54)

Експерт ОСОБА_10 при роз`ясненні висновку повідомив суд,що такі ушкодження настали щонайменше від п`яти травмуючи контактів,а численні садна та синці верхніх кінцівок можуть свідчити про самозахист ОСОБА_9 шляхом прикривання голови та тулуба руками.

Як вірно встановив суд першої інстанції про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_6 на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень свідчить також поведінка обвинуваченого безпосередньо після нанесення ударів, усвідомлюючи, що своїми діями він спричинив потерпілому тілесні ушкодження, внаслідок яких останній впав та залишався лежати біля стовпчика на ганку, не рухаючись, обвинувачений жодним чином не намагався надати будь-якої допомоги потерпілому, а пішов до себе спати.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи виключають можливість кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки природа його діянь, спрямованість та зміст умислу не дають підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 діяв необережно стосовно самого діяння і тих наслідків, що наступили, як про це стверджується в апеляційній скарзі його захисника.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо,не можуть бути визнані доказами відомості,які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Захисник не заявляв клопотання в порядку 404 КПК України про повторне дослідження доказів та не надав нових доказів на спростування висновків суду першої інстанції, в зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для переоцінки доказів у кримінальному провадженні та спростування висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у кримінальному провадженні, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає,а вирок суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Переяславо - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000214 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена на протязі трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той же строк з дня отримання копії судового рішення безпосередньо до Верховного суду.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4