Справа № 700/619/19
УХВАЛА

29 листопада 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

його представника ОСОБА_9 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000036 про обвинувачення ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.3 ст. 350 та ч.2 ст. 262 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим слідством ОСОБА_12 і ОСОБА_13 обвинувачуються в тому, що вони за попередньою змовою між собою та ОСОБА_14 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, 14 лютого 2019 близько 00 год. 40 хв., перебуваючи на вулиці Тракторна в смт. Лисянка Черкаської області, поблизу перехресть вулиць Тракторна та Садова, на грунті неприязних відносин, які пов`язані з активною громадською позицією ОСОБА_15 щодо здійснення громадського контролю діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, нанесли невстановлену в ході досудового розслідування кількість ударів дерев`яним предметом по голові та тулубі ОСОБА_8 , який безпосередньо являється членом громадського формування з охорони громадського порядку «Лисянська варта», у ході виконання ним покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку на території смт. Лисянка та Лисянського району, а саме під час повернення з рибоохоронного рейду по річці ОСОБА_16 , згідно графіку чергувань на лютий 2019 року, виданого керівником громадського формування « Лисянська варта», внаслідок чого заподіяли ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з втисненим депресивним переломом правої тім`яної кістки, переломом основи черепа, забій головного мозку з виходом вільної крові та повітря в порожнину черепу, що згідно висновку експерта №02-01/184 від 19.02.2019 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Вони ж, за попередньою змовою між собою, 14 лютого 2019 близько 00 год. 40 хв. перебуваючи на вул. Тракторна в смт. Лисянка Черкаської області, поблизу перехрестя вулиць Тракторна та Садова, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно заволоділи, згідно висновку експерта №1/485 від 16.04.2019 року пістолетом "Zoraki mod. 914-S", що є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю, та 3 патронами, які знаходилися в магазині даного пістолету, що згідно висновку експерта є боєприпасами, патронами промислового виробництва, що споряджені еластичною кулею, які належали ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування стосовно ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 262 та ч. 3 ст. 350 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому прокурор послався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме приймаючи до уваги, що ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання матиме можливість зустрічатись та впливати на потерпілого та свідків, з деякими свідками перебуває в дружніх відносинах;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім наявності вищевказаних ризиків прокурор звернув увагу суду на інші обставини, які, на думку прокурора, вказують на необхідність застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме тяжкість вчинених кримінальних правопорушень відсутність у обвинувачених постійного місця роботи та їх задовільний стан здоров`я.

В судовому засіданні, як обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , так і їх захисники заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених.

Адвокат ОСОБА_6 зазначив, що в прокурора не має достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не обґрунтував наявність ризиків, які зазначені в ст. 177 КПК України, а його доводи ґрунтуються на припущеннях.

Обвинувачений ОСОБА_10 суду повідомив, що він має постійне місце роботи працює підсобним робітником на Фермерському господарстві «Джугліне». Підозрюваний зауважив, що має постійне місце проживання та не має наміру уникати від слідства та суду.

Адвокат ОСОБА_7 , також зазначив, що прокурором не доведена обґрунтованість необхідності обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою і не враховане їх сумлінне ставлення до виконання покладених на них процесуальних обов`язків, як і не враховані їх сімейний стан, позитивні характеристики та добропорядна поведінка в побуті.

Обвинувачений ОСОБА_11 пояснив суду, що працює підсобним працівником цеху замороження ПРАТ «Миронівська птахофабрика», має постійне місце проживання і не має наміру уникати судових засідань.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, але разом з тим повідомив суду, що обвинувачені, перебуваючи на свободі, як на нього, так і на його оточення, ніяким чином не впливали. Йому також не відомі випадки такого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту щодо його підзахисного прокурору та складання досудової доповіді, в порядку ст. 314-1 КПК України.

Також адвокат зазначив, що виклад фактичних обставин кримінального провадження не відповідає його правовій кваліфікації, оскільки потерпілий, на його думку, не був членом громадського формування з охорони громадського порядку, а тому і кваліфікація дій його підзахисного має бути іншою. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення його підзахисного не містить даних щодо часу проведення процесуальних дій та реквізитів процесуальних рішень під час досудового розслідування і не відповідає вимогам, викладеним у листі ВССУ № 223-1430/0/4-12 від 3 жовтня 2012 року та ст. 109 КПК України.

Також захисник, пославшись на ст. 314-1 КПК України, просив постановити ухвалу про складання досудової доповіді щодо ОСОБА_10 .

Вислухавши прокурора, який був проти задоволення клопотань адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заявлені клопотання є безпідставними і не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Стаття 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, тому посилання адвоката на лист - роз`яснення ВССУ № 223-1430/0/4-12 від 3 жовтня 2012 року « Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», недоречні.

За змістом п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання захисника адвоката ОСОБА_6 на роз`яснення першого заступника міністра юстиції ОСОБА_17 , щодо створення громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону без статусу юридичної особи, судом не приймаються, оскільки ст. 314, 315 КПК України містять чіткий перелік питань та рішень, які вирішуються під час підготовчого судового засідання.

Однак адвокат вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, зокрема, щодо обставин, які характеризують об`єктивну сторону кримінального правопорушення, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення, відповідно до вимог закону, підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження, наданих сторонами кримінального провадження, доказів.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , являється особливо тяжким і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, а тому клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в цій частині також не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши матеріали клопотання про застосування стосовно ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку:

У відповідності з витягом з ЄРДР № 0000036, кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків та долучені до клопотання матеріали, суд зазначає наступне:

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що існують три ризики, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ці висновки прокурор мотивує тим, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вчинили особливо тяжкий злочин, не мають постійного місця роботи, мають задовільний стан здоров`я, що дає змогу безперешкодно застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак, жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором не надано.

Крім того, матеріали клопотання не місять відомостей, як про стан здоров`я, так і про місце роботи обвинувачених, відсутні також докази, які б підтверджували пояснення прокурора про те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та впливати на потерпілого та свідків.

Прокурором не доведено, що з моменту набуття відповідного процесуального статусу дії обвинувачених свідчили про їх намір переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, викладених в клопотанні, суд приходить до висновку, що його твердження про існування цих ризиків є непідтвердженим та передчасним. Відповідно і непідтверджені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання певним ризикам.

Суд вважає, що прокурором не наведені також у відповідності до ст. 177 - 178 КПК України мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховує, надані ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та їх захисниками, довідки та характеристики обвинувачених з місця роботи та проживання, а також покази потерпілого і пояснення прокурора в судовому засіданні про те, що обвинувачені, перебуваючи на волі з 12 вересня 2019 року по даний час ніяким чином не чинили на нього тиск і не впливали на свідків, також ними не вчинено іншого злочину.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У відповідності з ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що прокурором не наведено ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе не застосувати до ОСОБА_10 і ОСОБА_11 запобіжний захід в виді тримання під вартою, а зобов`язати їх прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. 170-179,183, 193, 194, 196, 314-1 КПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_10 і ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні зобов`язання:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватися в будь - який спосіб спілкуватися зі свідками і потерпілим у кримінальному провадженні.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні зобов`язання:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватися в будь - який спосіб спілкуватися зі свідками і потерпілим у кримінальному провадженні.

Обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_11 письмово під розпис повідомити про покладені на них обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до них можуть бути застосовані більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору та складання досудової доповіді, в порядку ст. 314-1 КПК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє протягом 2 місяців з дня її постановлення, у разі якщо не буде скасована апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1 :

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3