Провадження № 1-кс/161/6200/19
У Х В А Л А

06 серпня 2019 року місто Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
25 липня 2019 року слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Фольксваген гольф» 1993 року випуску фіолетового кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я гр. ОСОБА_6 , ключі до автомобіля, які були вилучені 20.07.2019 в ході огляду місця події, за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0002697 за ознаками ст. 290 КК України, яким встановлено, що під час опрацювання працівниками патрульної поліції повідомлення про порушення ПДР автомобілем марки Фольксваген Гольф фіолетового кольору н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, було встановлено, що при перевірці номера кузова транспортного засобу НОМЕР_2 не співпадають з офіційною базою даних НАІС, а тому ймовірно є підробленими агрегатами транспортного засобу.
На думку слідчого, враховуючи, що вилучений автомобіль має силу речового доказу, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою встановлення всіх обставин кримінального провадження, проведення необхідних судових експертиз, є необхідним накладення арешту на вилучену річ, з забороною його використання та розпорядження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. Додатково пояснив, що автомобіль не перебуває в базах обліку, є підозра, що це автомобіль-двійник.

Представник володільця майна ОСОБА_7 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про накладення арешту на майно. Вказував на те, що по цьому автомобілю вже проводилося слідство в 2016 році. Експертизами було встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію автомобіля не підроблений, а номер кузова переробці не піддавався. Є постанова про закриття кримінального провадження. Автомобіль був тоді повернутий володільцю ОСОБА_7 , який з того часу весь час ним користувався, возив з собою висновки експертиз.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб та розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що за результатами проведеного 20.07.2019 огляду місця події за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, було тимчасово вилучено, в тому числі, автомобіль марки «Фольксваген гольф» 1993 року випуску фіолетового кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я гр. ОСОБА_6 , ключі до автомобіля.

Постановою слідчого від 22.07.2019 вилучені в ході огляду місця події автомобіль та інші предмети були визнані речовими доказами.

Клопотання про арешт майна мотивоване тим, що номера кузова вилученого автомобіля не співпадають з офіційною базою даних НАІС, а тому ймовірно є підробленими агрегатами транспортного засобу.

Разом з тим, встановлено, що ще 12.02.2016 СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області розслідувалось кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000630 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні було проведено технічну експертизу документа, згідно висновку №1049 від 23.03.2016 якої, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Фольксваген гольф» 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_6 відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обліку.

Згідно висновку комплексного дослідження технічного стану транспортного засобу №89 від 19.05.2016 знаки ідентифікаційного позначення номера кузова НОМЕР_2 та маркувальна панель автомобіля змінам, знищенню не піддавались.

Постановою заступника начальника відділення СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 09.06.2016 за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000630 від 12.02.2016, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Тобто, експертна перевірка ймовірного підроблення або заміни номеру кузова автомобіля марки «Фольксваген гольф» 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 була уже проведена в іншому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За правилами ст.132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор в сукупності не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим в клопотанні не доведено, що зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу та інших предметів як речових доказів. В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, долучені до клопотання документи не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
Рапорт поліцейського роти №2 БУПП у Волинській області ДПП не є належним доказом на підтвердження вимог клопотання.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст..41 Конституції України).
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод установлено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.
Арешт зазначеного в клопотанні слідчого автомобіля, свідоцтва про його реєстрацію та ключів, може суттєво порушити права законного володільця.
Прокурором в судовому засіданні не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту відсутні.
Вилучений під час проведення огляду місця події автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі підлягають негайному поверненню володільцю.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно відмовити.
Зобов`язати уповноважених осіб СВ Луцького ВП ГУНП у Волинської області негайно повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучені 20.07.2019 в ході огляду місця події, за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2: автомобіль марки «Фольксваген гольф» 1993 року випуску фіолетового кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я гр. ОСОБА_6 , ключі до автомобіля.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1