Справа №523/8586/14-к
Провадження №1-в/523/401/19
УХВАЛА
про повернення заяви

28 жовтня 2019 року

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , отримавши заяву представника головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 від 16.10.2019 року про заміну найменування стягувача у виконавчому провадженні з Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В:
22.10.2019 року на розгляд Суворовського районного суду м.Одеси надійшла заява представника головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 від 16.10.2019 року про заміну найменування стягувача у виконавчому провадженні з Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка подана в порядку ЦПК України, але за резолюцією Голови суду передана для розгляду судді кримінальної спеціалізації.

В обґрунтування внесеної заяви представник головного управління фонду України в Одеській області ОСОБА_2 посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», за якою відбувалася реорганізація Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Вивчивши означену заяву представника Головного управління фонду України в Одеській області ОСОБА_2 від 16.10.2019 року й додані до неї відповідні документи, суддя доходить наступного.

Пунктом 14 ч.1 ст.537 КПК України регламентовано, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.1 ст.539 вказаного Кодексу, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З комплексного аналізу ст.ст.535, 537 й 539 означеного Кодексу вбачається, що законодавцем в кримінальному процесі не врегульовано порядок вирішення питання щодо заміни найменування сторони виконавчого провадження, водночас за ч.5 ст.128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Водночас, ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а за ч.1 ст.1 ЦПК України, цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Таким чином, у конкретному випадку підлягають застосуванню положення ЦПК України станом на час розгляду заяви.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року (справа №569/12295/16-ц).

З огляду на ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, перший з яких є фізичною або юридичною особою чи державою, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, другий визнана виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення, а за 5 ст.15 зазначеного Закону, у разі, якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по-батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Наведені приписи законодавства щодо порядку вирішення питання про зміну найменування сторони виконавчого провадження також зазначені в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року (у редакції наказу МЮ України №2832/5 від 29.09.2016 року).

Отже, з комплексного аналізу чинного законодавства вбачається, що питання зміни найменування сторони виконавчого провадження вирішує виключно виконавець, постановляючи відповідну постанову.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 року (справа №914/3587/14).

Частиною 6 ст.9 КПК України регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, а за ч.3 ст.26 вказаного Кодексу, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на приписи ст.ст.26, 128, 537, 539 КПК України та ст.ст.10, 442 ЦПК України, оскільки вирішення питання щодо зміни назви сторони виконавчого провадження не відноситься до компетенції судді кримінальної спеціалізації, а відтак означена заява підлягає поверненню її ініціатору.

Керуючись ст.ст.26, 128, 537, 539, 369-372 КПК України, ст.ст.10, 255 ЦПК України, ст.15 Закону України «про виконавче провадження», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 від 16.10.2019 року про заміну найменування стягувача у виконавчому провадженні з Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - повернути вказаному представнику.

Копію ухвали надіслати представнику головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 разом із заявою та усіма доданими до неї документами, а також надати заінтересованим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1