Провадження № 274/1099/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/404/19

І м е н е м У к р а ї н и
28.11.19 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1099/19 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ РФ, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, працює неофіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.10.18 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт,

за ч. 2 ст. 389 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин.

19 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік до Бердичівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт.

26 грудня 2018 року в Бердичівському МРВ ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області засуджений ОСОБА_4 отримав направлення до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева» для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт.

26 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_4 з`явився до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева», де був ознайомлений з порядком відпрацювання громадських робіт та датою їх початку, а саме з 27 грудня 2018 року.

В подальшому засуджений ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на ухилення від відбування громадських робіт, та реалізуючи його, починаючи з 27 грудня 2018 року до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева» для відбування громадських робіт без поважних причин не з`являвся.

02 січня 2019 року засудженому ОСОБА_4 , інспектором Бердичівського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області винесено офіційне застереження у виді письмового попередження за невихід для відбування громадських робіт. Проте засуджений ОСОБА_4 належних висновків не зробив, продовживши ухилятися від відбування громадських робіт.

28 січня 2019 року засудженому ОСОБА_4 інспектором Бердичівського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області повторно винесено офіційне застереження у виді письмового попередження за невихід для відбування громадських робіт. Проте засуджений ОСОБА_4 , належних висновків не зробив, продовживши ухилятися від відбування громадських робіт. Станом на 31 січня 2019 року ОСОБА_4 жодної години призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт не відбув.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, однак показав, що у 2018 році він був засуджений і йому було призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт. Він був у органі пробації, інспектор роз`яснила порядок і умови відбування покарання, попередила про відповідальність, видала направлення потрібно було працювати на кладовищі з 09 до 13 години. Він сказав, що готовий працювати. Дійсно планував піти, але роботодавець не відпустив. Він працює неофіційно на базарі, робить з 06-ї і до 15-16 години. Так на кладовище він і не пішов, з директором не зустрічався, не міг відпрацьовувати громадські роботи, бо треба було працювати, щоб за щось жити. Десь через тиждень був у інспектора, повідомив, що не може зранку відпрацьовувати громадські роботи, бо працює на базарі. Але інспектор сказала, що він працює неофіційно і тому буде відпрацьовувати громадські роботи зранку і тільки зранку. Він на кладовище так і не пішов: то був на роботі, то хворів на початку 2019 року, хоча документів про це надати не може, бо йому сказали лягати у лікарню, а він не міг собі цього дозволити, бо потрібно було працювати. Рази три його попереджали про кримінальну відповідальність у разі продовження ухилення від відбування покарання, він підписував попередження. Розуміє, що робив неправильно, готовий понести покарання.

Незважаючи на фактичне заперечення вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана як свідок інспектор Бердичівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області ОСОБА_6 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показала, що в грудні 2018 року на виконання у відділ надійшов вирок щодо ОСОБА_4 з призначеним покаранням у виді громадських робіт. Засуджений був викликаний, з`явився. Вона роз`яснила ОСОБА_4 права і обов`язки, порядок і умови відбування покарання, попередила про кримінальну відповідальність за ухилення, засуджений поставив про це підписи. В поясненні ОСОБА_4 вказав, що офіційно працює, тому направлення на відпрацювання відразу не видавалося, потрібно було з`ясувати графік роботи, щоб вже від нього складати графік відпрацювання громадських робіт. Коли надійшов графік, вона видала засудженому особисто направлення на ККП м. Бердичева, ОСОБА_4 мав відпрацьовувати на кладовищі. Засуджений говорив, що буде відпрацьовувати. До відділу надійшли з ККП наказ про прийняття на відпрацювання, перелік об`єктів, графік відпрацювання. Вона зробила запит на хлібозавод з метою встановлення графіку роботи ОСОБА_4 у січні 2019 року, надійшла відповідь, що ОСОБА_4 звільнили. З комбінату повідомили, що засуджений так і не з`явився на відпрацювання. Вона викликала, попередила ОСОБА_4 про необхідність відпрацювання, кримінальну відповідальність. Засуджений жодного слова не говорив, що десь працює неофіційно, причинами називав хвороби, хоча казав, що лікується самостійно, зловживання спиртними напоями. В січні засуджений так і не пішов жодного разу на відпрацювання громадських робіт, вона відвідувала його за місцем проживання, але двері були зачинені. Проводилися первинні розшукові заходи. Коли засуджений прибув, вона черговий раз попередила за порушення, роз`яснила існування кримінальної відповідальності, але засуджений так і не пішов відбувати покарання. ОСОБА_4 жодного разу не казав, що не може відпрацьовувати громадські роботи, так як працює неофіційно на базарі, це неправда, що він таке говорив. Якби засуджений сказав, звичайно, що ця обставина враховується під час складання графіку відпрацювання, але ОСОБА_4 такого не говорив. Взагалі графік складається директором комбінату, їм у відділ він вже приходить затвердженим, про цей графік ОСОБА_4 знав, про що неодноразово вказував у письмових поясненнях. В лютому 2019 року ОСОБА_4 їй пояснив що відпрацьовувати громадські роботи не буде, бажання не має.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що з 2014 року він працює директором ККП м. Бердичева, який займається організацією поховань, утриманням кладовища. До напрямків діяльності комбінату також належить виконання особами громадських робіт. 26.12.18 за адресою знаходження комбінату в м. Бердичеві по вул. Бистрицькій, 116 особисто приходив обвинувачений. З кожним, хто приходить з направленням на відпрацювання, він проводить бесіду, здійснює інструктаж з техніки безпеки, доводить вид робіт і графік. Це було зроблено і з обвинуваченим, про що є його підпис. Обвинувачений мав відпрацьовувати громадські роботи з 09 до 13 години, мав прибирати кладовище, вирубувати чагарники, розчищати сніг тощо. 27.12.18 ОСОБА_4 мав з`явитися на відпрацювання, на 9-ту годину, але не з`явився. По номеру телефону, який міг дізнатися лише від обвинуваченого напередодні, зателефонував ОСОБА_4 . Той сказав, що звільняється з роботи і прийде пізніше. Однак обвинувачений так і не прибув на відпрацювання. Більше з обвинуваченим він не розмовляв. Той ніколи не говорив, що працює, для працюючих у них передбачено графік на другу зміну, але з обвинуваченим він мав виключно одну розмову розмову по телефону і той лише сказав, що звільняється і все. Більше обвинуваченого він не бачив, розмов з тим не мав, лише повідомляв орган пробації, що обвинувачений на відпрацювання не з`являється.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 також підтверджується:

-копією вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року (з розпорядженням про набрання вироком законної сили), яким ОСОБА_4 засуджено за. ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин (т. 1, а.п. 15-16, 14);

-даними копії підписки ОСОБА_4 від 19.12.18, в якій йому під підпис роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та роз`яснено, що в разі ухилення від призначеного покарання, його може буди притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України (т. 1, а.п. 22);

-даними копії направлення від 26.12.18, відповідно до якого ОСОБА_4 направлено до ККП м. Бердичева для відбування призначеного покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_4 отримав направлення 26.12.18, про що свідчить особистий підпис, та повинен приступити до відбування покарання 27.12.18 (т. 1, а.п. 26);

-даними копії наказу начальника ККП м. Бердичева № 20 від 26.12.18, згідно з яким засуджений ОСОБА_4 з 27.12.18 повинен був приступити до відпрацювання призначеного покарання в ККП, контроль за виконанням засудженим громадських робіт начальник поклав на себе, та переліком об`єктів, на яких засуджені відбувають громадські роботи та види робіт, у якому міститься особистий підпис ОСОБА_4 про проведення з ним начальником МККП інструктажу по техніці безпеки (т. 1, а.п. 28, 29);

-даними копій графіку виходу на роботу в грудні 2018 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_4 , в якому вказано час (з 09 до 13 години), назву об`єкту (кладовище м. Бердичева) та перелік робіт (прибирання території), які повинен був виконувати ОСОБА_4 у ККП м. Бердичева (т. 1, а.п. 32);

-даними копій графіку виходу на роботу в січні 2019 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_4 , в якому вказано час (з 09 до 13 години), назву об`єкту (кладовище м. Бердичева) та перелік робіт (прибирання території), які повинен був виконувати ОСОБА_4 у ККП м. Бердичева (т. 1, а.п. 30);

-даними копії акту перевірки виконання вироку щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 29.01.19, згідно з яким в цей день об 11.15 засуджений ОСОБА_4 за місцем відпрацювання громадських робіт був відсутній, причини своєї відсутності не повідомляв (т. 1, а.п. 44)

-даними копій листів начальника ККП м. Бердичева від 29.12.18, 19.01.19, 23.01.19, 31.01.19 та табелів виходу на роботу в грудні 2018 року, січні 2019 року, з яких видно, що ОСОБА_4 27.12.18, 28.12.18, 29.12.18, 17.01.19, 18.01.19, 19.01.19, 21.01.19, 22.01.19, 23.01.19, 31.01.19 і взагалі з 02.01.19 до 31.01.19 до ККП м. Бердичева не з`явився та не відпрацював жодної години із призначених 160 годин громадських робіт (т. 1, а.п. 31, 33, 37, 38, 41, 42);

-даними листа Бердичівської ЦМЛ № 346 від 20.02.19, згідно з яким з 25.12.18 до 20.02.19 ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні не перебував, довідки та лікарняні листи в міській поліклініці не зареєстровано (т. 1, а.п. 60);

-даними копії попереджень інспектора МРВ ФДУ "Центр пробації" у Житомирській області від 02.01.19 та 28.01.19 за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме за неявку взагалі на відпрацювання громадських робіт з 27.12.18 без поважних причин. При цьому ОСОБА_4 знову роз`яснено порядок відбування покарання та наслідки за ухилення від відбування покарання, ОСОБА_4 попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності по ч. 2 ст. 389 КК України (т. 1, а.п. 35, 43).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), судом до матеріалів провадження в судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Показання обвинуваченого, в яких він вказує, що не відбував покарання з поважних причин, суд розцінює як захисну позицію та намагання виправдати свою поведінку найбільш правдоподібними причинами. Такі твердження обвинуваченого суперечать всім іншим дослідженим доказам, зокрема показанням допитаних в ході судового розгляду свідків, які підтверджені об`єктивними джерелами доказування. Так, показання свідків щодо усвідомлення обвинуваченим необхідності відбування покарання у виді громадських робіт, відсутність з боку обвинуваченого посилань на будь-які причини, які унеможливлювали б відбування покарання, попередження його про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України підтверджуються підписами самого обвинуваченого у документах на підтвердження кожної з цих обставин. На це ж вказує поведінка самого обвинуваченого протягом всього часу ухилення від відбування покарання він лише не прибував для відбуття покарання, жодних документів, жодних заяв про наявність причин не відбувати покарання не надавав, як і будь-яких жодних пояснень про наявність таких причин, що прямо вказує на умисне ухилення від відбування громадських робіт та підтверджує показання свідка ОСОБА_6 про те, що причиною ухилення є лише відсутність бажання.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому, суд не встановив. Суд не визнає такою обставиною щире каяття, оскільки обвинуваченим фактично заперечується винуватість у скоєнні злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ч. КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений засуджений за вчинення корисливого злочину та ухилився від відбування покарання, судимість за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України не знята і не погашена, скоїв злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком, за місцем проживання характеризується негативно, від співвласників квартир будинку надходять лише негативні відгуки, дружить з поганими людьми, постійні п`янки в квартирі, неодноразово підтоплював квартиру поверхом нижче, в квартирі завжди шумно і гамірно.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги вчинення злочину ОСОБА_4 після проголошення щодо нього вироку та невідбуття ним взагалі призначеного покарання, наявність непогашеної судимості за корисливий злочин, його негативні характеристики, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає йому покарання у виді арешту, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подано, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи його процесуальну поведінку на стадії досудового слідства та судового розгляду, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст.ст. 71 ч. 1, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року та призначає ОСОБА_4 до відбуття 3 (три) місяці 10 (десять) днів арешту.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1