УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2019 Справа №607/19611/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправною і скасування постанови старшого слідчого ОСОБА_4 від 22 липня 2019 року, зобов`язання його вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000119,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся з скаргою на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_4 від 22 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000119, що внесене в ЄРДР за ч.2 ст.286 КК України. В обґрунтування скарги зазначено, що 11 червня 2019 року ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № №0000119. 22.03.2019 року, після ознайомлення із матеріалами провадження захисник в порядку ст.ст. 42, 46 КПК України, звернувся з клопотанням до слідчого про проведення повторного слідчого експерименту за належних погодних умов. 22 липня 2019 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, яка вручена захисникові 6 серпня 2019 року. Вказана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається що 20 лютого 2019 року слідчим був проведений слідчий експеримент без участі ОСОБА_3 та будь кого із осіб , які були учасниками чи очевидцями події. ДТП мала місце о 02 год 35 хв., а слідчий експеримент слідчим проводився о 22 год. 20 хв., коли ще працюють та освітлюються приміщення що поруч із проїзною частиною дороги у місці ДТП. Отже, слідчий обрав такий час проведення слідчого експерименту, коли стан дорожнього покриття, погодні умови, час доби, дорожня обстановка не відповідали тим, які існували на момент ДТП. Як видно із протоколу огляду місця події, проведеного 12.02.18 року, на час ДТП проїзна частина дороги була мокра, а обочина з обох сторін від проїзної частини дороги вкрита «значним шаром снігу». На час проведення слідчого експерименту проїзна частина дороги суха, обочина суха, що безумовно суттєво впливає, як на загальну так і на конкретну видимість. Також, перед проведенням слідчого експерименту слідчому, серед іншого, не визначено, в якому технічному стані знаходився транспортний засіб на момент ДТП, та чи відповідає його стан на час слідчого експерименту технічному стану на час ДТП, внаслідок чого незрозуміло, у якому технічному стані (зокрема світлові прибори) знаходився автомобіль, який використовувався під час слідчого експерименту. З протоколу проведення слідчого експерименту незрозуміло у чому був одітий статист та чи відповідають його параметри, параметрам пішохода на якого було вчинено наїзд. Крім цього незрозуміло, яке освітлення було на час проведення слідчого експерименту та яке було на час вчинення ДТП. Не зазначено як саме слідчим було встановлено місце наїзду і звідки отримані вказані у протоколі розміри, як було встановлено траєкторію руху автомобіля до наїзду на пішохода. У протоколі слідчого експерименту зазначено ряд припущень слідчого, які матеріалами кримінального провадження не підтверджуються , а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, є необхідність в умовах, що максимально наближені до умов, за яких сталася ДТП, перевірити і уточнити відомості, щодо обставин та механізму вищевказаної події, оскільки вони мають істотне значення для встановлення істини по справі. При цьому слід взяти до уваги, що перевірити вищевказані обставини іншим шляхом, крім проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_3 , оскільки він єдина особа, яка може повідомити про обставини ДТП, бо був її учасником, а свідки не встановлені та потерпілий помер., неможливо.
Під час розслідування кримінального провадження проводилася автотехнічна експертиза, висновок якої, ґрунтується на вихідних даних, що були здобуті під час проведення слідчого експерименту 20 лютого 2019 року. Виходячи з викладеного вище, постанова про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , винесена старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_4 без врахування обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, аніж як шляхом повторного проведення слідчого експерименту.
ОСОБА_3 просить визнати протиправною та скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 22 липня 2019 року, винесену старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого провести повторний слідчий експеримент за умов, які б відповідали умовам на час ДТП.
Дослідивши доводи слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).
На підставі ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається із постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_4 від 22 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання, ОСОБА_3 , будучи проінформованим, без поважних причин не з`явився на проведення слідчого експерименту. Однак, на думку слідчого судді, посилання слідчого на те, що ОСОБА_3 , будучи належним чином проінформованим про час та місце проведення слідчого експерименту, не з`явився для його проведення без поважних причин є необґрунтованим, оскільки зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, таким як: законність; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Жодного спростування того, що підозрюваний на час проведення слідчого експерименту хворів та, що на той день погодні умови суттєво не відрізнялися від тих, що були на час ДТП слідчому судді не надано. Навпаки, із протоколів огляду місця події та проведення слідчого експерименту вбачається, що погодні умови та обстановка на місці ДТП під час його вчинення та під час проведення слідчого експерименту суттєво відрізнялися, а ОСОБА_3 завчасно повідомив слідчого як про це так і про своє погане самопочуття у зв`язку із хворобою.
Відповідно до ч. 3 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.
За результатами отриманих відомостей та проведених замірів під час слідчого експерименту, проведеного 20 лютого 2019 року, було призначено судово-автотехнічну експертизу, за результатами якої було встановлено невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам ПДР України та причинний зв`язок між вказаними порушеннями та настанням ДТП. В подальшому, висновок судової автотехнічної експертизи, проведеної на підставі вихідних даних, отриманих під час слідчого експерименту 20 лютого 2019 року, покладений в основу повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України. Отже, за результатами слідчого експерименту, проведеного 20 лютого 2019 року були обмежені права підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки слідчий повинен був вжити належних заходів для забезпечення присутності останнього під час проведення вказаної слідчої дії та його участі у ній.
Таким чином, враховуючи, що в оскаржуваній постанові слідчий належним чином не обґрунтував проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні №0000119 20 лютого 2019 року без участі підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника, не навів доказів на підтвердження відповідності погодніх умов та обстановки на час вчинення ДТП обстановці та погоднім умовам на час проведення слідчого експерименту, внаслідок чого адвокат ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про проведення повторно слідчого експерименту, слідчий суддя приходить до висновку, що така постанова належним чином не вмотивована, а тому підлягає скасуванню, а вимоги адвоката ОСОБА_5 підлягають до задоволення.
Керуючись ст.93, 110, 223, 240, 303, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовільнити, визнати протиправною і скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_4 від 22 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000119 і скасувати її.
Зобов`язати старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_4 провести повторний слідчий експеримент у кримінальному провадженні від 22 липня 2019 року із повідомленням усіх учасників кримінальному провадженні №0000119, в порядку передбаченому КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1