Справа № 489/5452/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/742/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачена - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000040 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2019 до суду з військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України.

Вирішуючи питання, передбачені п.1 ч.3 ст.314 КПК України, щодо можливості затвердження угоди, суд приходить до висновку, що підстав для затвердження угоди не вбачається.

Так, відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України, суд повинен перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та відмовити в затвердженні угоди, якщо, зокрема, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_6 , матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, та рішення по яким не прийнято. Таким чином в угоді про визнання винуватості завідомо встановлюється факт вчинення злочину іншою поіменованою особою, рішення по кримінальному провадженню щодо якої не прийнято.

Крім того, відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості, в ній викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а не формулювання обвинувачення. А тому суд вважає, що неможливо підмінити одну складову обвинувального акта (формулювання обвинувачення), яка є також обов`язковою складовою угоди, іншою (викладом фактичних обставин кримінального правопорушення), яка в угоді, на відміну від обвинувального акта, не зазначається, а тому угода не відповідає вимогам закону, оскільки не можна визнати те, чого в угоді немає.

За вказаних підстав суд приходить до висновку, що підстави для затвердження угоди відсутні.
Враховуючи вимоги п.1 ч.3 ст.314 КПК України, щодо дій суду у випадку відсутності підстав для затвердження угоди, суд вважає необхідним повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Керуючись ст. 314, ст. 372, ст. 474 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому розділом III КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1