Справа №463/6814/19
Провадження №1-кс/463/3529/19
У Х В А Л А
про залишення скарги без руху

15 серпня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на незаконну бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

скаржники звернулись до слідчого судді із скаргою щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за їх заявою.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Як вбачається із скарги, скаржники зазначають, що ними 24.07.2019 року подано заяву про вчинення злочину до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

Разом з тим, копії вказаної заяви скаржники не подали, як і підтвердження подання та отримання такої Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові. До матеріал скарги долучено копію листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, з якого встановити вказані обставини теж неможливо.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог ст.304 КПК України, зокрема чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.25 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Пелевін проти України», зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи наведене вище, з врахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 КПК України, з метою забезпечення права скаржників на доступ до правосуддя в межах чинного законодавства, приходжу до переконання, що слід залишити матеріали скарги без руху та запропонувати скаржникам в трьохденний строк з дня вручення копії ухвали усунути зазначені в ухвалі слідчого судді недоліки, шляхом зазначення даних про подання та отримання заяви суб`єктом оскарження, та подання копії відповідної заяви. У випадку неусунення недоліків скарга буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 25, 304 КПК України,

у х в а л и в :

матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на незаконну бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху та запропонувати скаржникам в трьохденний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки скарги.

У випадку неусунення недоліків скарга буде повернута.

Слідчий суддя: ОСОБА_1