Справа № 583/4380/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 23 серпня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Чупахівка Охтирського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , що має середню освіту, працює трактористом ПСП «Комишанське», не одружений, раніше судимого:

-27.08.2018 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч.2 ст. 185 КК України, ст. 69 КК України до 80 годин громадських робіт

за ч. 2 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 03.08.2019 близько 18 год. перебував на своєму робочому місці у ПСП «Комишанське» за адресою: вул. Зарічна, с. Комиші Охтирського району Сумської області та перед тим як їхати додому на власному автомобілі ВАЗ 2101, вирішив вчинити крадіжку металевих виробів з території ПСП «Комишанське».

Так, ОСОБА_5 , маючи вільний доступ до стоянки транспортних засобів, діючи з корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, користуючись тим, що його дії не помічені сторонніми особами умисно, повторно, таємно, з відкритої території, які нічим не огороджена зі стоянки транспортних засобів викрав металобрухт загальною вагою 76,9 кг, що належить ПСП «Комишанське», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 06.09.2019 № 19/119/11-1/1920е складає 384,50 грн. Вищевказаний металобрухт погрузив у власний автомобіль марки ВАЗ 2101 та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме реалізував за грошову винагороду, чим завдав ПСП «Комишанське» матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав та суду пояснив, що дійсно працює трактористом в ПСП «Комишанське» та 03.08.2019 у кінці робочого дня, перед тим як їхати додому, за допомогою власного автомобіля ВАЗ 2101 викрав зі стоянки транспортних засобів 76,9 кг металобрухту, які в подальшому здав за 215 грн, а виручені кошти витратив на свої потреби.

Відповідно до висновку експерта № 19/119/11-1/1920е від 06 вересня 2019 року за наслідками проведеної судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість станом на 03.08.2019 металобрухту загальною масою 76,90 кг могла складати 384,50 грн.

Враховуючи, що вартість викраденого майна доводиться висновком експерта, який суд оцінює як належний та допустимий доказ, а також враховуючи, що інші фактичні обставини учасниками провадження не оспорювалися, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у скоєнні таємного викрадення майна ПСП «Комишанське» (крадіжки), вчиненої повторно та такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

До визначених ч.1 ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Обставин, визначених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, за які може бути призначене покарання до п`яти років позбавлення волі, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений за місце проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи, повністю визнав свою провину, у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань про його обставини, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки. Потерпілий просить не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Разом з тим суд враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, але належних висновків з цього не зробив, на шлях виправлення не став та маючи непогашену у встановленому порядку судимість знову вчинив корисливий злочин.

Судом зважено, що згідно досудової доповіді органу з питань пробації існує високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання обвинуваченим вини, каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив негативні наслідки своєї попередньої поведінки, суд дійшов висновку про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме призначення покарання у виді одного місяця арешту.

Суд дійшов висновку, що саме таке покарання буде співмірним зі скоєним діянням та подальшою поведінкою обвинуваченого, необхідним та достатнім для його виправлення і недопущення скоєння нових злочинів та забезпечить досягнення мети покарання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили до суду не надходили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом з застосуванням ст. 69 КК України у виді одного місяця арешту.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 471,03 грн (чотириста сімдесят одну грн 03 коп) процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Речовий доказ металобрухт загальною вагою 76,9 кг, переданий на зберігання представнику потерпілого, вважати повернутим власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1