ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2179/19 Справа № 202/448/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина, раніше судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2019 року клопотання прокурора ОСОБА_11 задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів починаючи з 25.06.2019 до 22.08.2019 року до 12 годин 00 хвилин включно. Задоволено клопотання прокурора ОСОБА_11 , та продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, починаючи з 25.06.2019 до 22.08.2019 року до 12 годин 00 хвилин включно з покладанням на нього обов`язків: 1) прибути за викликом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за першою вимогою; 2) в період часу з 21 години по 09 годину наступного дня, не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд присяжних, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши те, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів особливо тяжких та тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, знаючи про покарання, може ухилитись від суду та знаходячись на свободі, може продовжувати скоєння інших умисних кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений не працює, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення інших злочинів. Ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою не зменшилися, а тому з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд присяжних вважав за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, як наслідок відмовити обвинуваченому та захиснику-адвокату в задоволенні клопотання в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Крім того, судом присяжних було враховано, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 не відпали, а тому є необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку та із дотриманням попередніх умов домашнього арешту. Продовжуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, суд врахував особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який має постійне місця реєстрації та проживання, однак останній обвинувачується у вчиненні злочинів особливо тяжких та тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, знаючи про покарання, може ухилитись від суду, а отже суд вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Враховуючи вищевикладене, суд присяжних вважає за необхідне продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів в період часу з 21 години по 09 годину наступного дня.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу в суді першої інстанції.
Свої вимоги, захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при розгляді клопотання було порушено вимоги ст. 331 КПК України. Так, зазначає, що розгляд питання, щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , ОСОБА_10 розглядався не головуючим, а судом присяжних, що на його думку є порушенням вимог ст. 331, 383 КПК України. Вказує, що в даному випадку ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки постановлена незаконним складом суду.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження № 202/448/18, 25 червня 2019 року в судовому засіданні Самарським районним судом м. Дніпропетровська в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_10 .
Тоді ж, під час відповідного обговорення доводів клопотання прокурора стороною захисту було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_8 ..
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , та доводи обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та відповідно наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків вчинення нових злочинів, можливість вчинення нових злочинів, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що питання щодо продовження застосування запобіжного заходу було розглянуто судом присяжних, хоча і мають місце, проте не є істотним порушенням та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2019 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 22 серпня 2019 року до 12 години 00 хвилин включно, та продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 22 серпня 2019 року до 12 години 00 хвилин включно - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4