Справа № 461/5051/17
Провадження № 1-кс/461/5023/19
УХВАЛА
Іменем України

07.06.2019 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст.296 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новий Розділ Миколаївського району Львівської області, українцю, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, має на триманні 2 малолітніх дітей, учасник АТО

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_7 клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному позбавлення волі та викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Крім цього, ОСОБА_5 підозрюється хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Слідчий зазначає, що оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальні правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих злочинів, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, та те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, із застосуванням насильства щодо потерпілого та погрози його застосування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та з особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, прагнучи принизити честь та гідність потерпілого та з метою уникнення кримінальної відповідальності може фальсифікувати докази, створювати собі штучне алібі та впливати на свідків, та потерпілого показання яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу та ризиків, які дають підстави вважати, ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальним провадження іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вище перераховані ризики підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадженнями доказами, а саме: в ОСОБА_5 , наявний паспорт громадянина України для виїзд за кордон, та його виїзди з території України, що може свідчити про можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду; відповідно до показів потерпілого, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно впливали на нього, шляхом залякування та погрозами застосування фізичного насильства, щодо зміни показів, та в подальшому можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Крім, слідчий зазначає, що ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 намагались перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а саме відповідно до отриманих протоколів проведення НСРД, останні обговорювали можливість вирішення питання про уникнення кримінальної відповідальності, шляхом пошуку незаконних корупційних зв`язків. Окрім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, із застосуванням насильства щодо потерпілого та погрози його застосування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та з особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, прагнучи принизити честь та гідність потерпілого, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначив, що відсутні зазначені в клопотанні ризики. З часу інкримінованих підозрюваному подій минуло близько двох років. Підозрюваний весь час не переховувався від органів досудового розслідування, відтак не переховуватиметься і надалі. Додав, що підозрюваний раніше не судимий, є учасником АТО, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_5 , 2006 року народження та ОСОБА_13 , 2003 року народження. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 подав клопотання громадської організації «Громадське об`єднання учасників АТО» №2 від 07.06.2019 р. про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття на поруки громадською організацією.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку слідчого та прокурора, який просили задовольнити клопотання, думку підозрюваного та захисника, які не заперечили проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_5 підозрюється органами досудового розслідування у незаконному позбавлення волі та викраденні людини, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) за попередньою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст.296 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема,
- заявою потерпілого;
- протоколом допиту потерпілого;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ;
- записами з камер відеоспостереження в ТЦ «Форум»;
- речовими доказами, а саме: одягом вилученим в ході обшуку;
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .
Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальні правопорушення, слідчий суддя враховує наступним. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованих злочинів, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства щодо потерпілого та погрози його застосування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та з особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, прагнучи принизити честь та гідність потерпілого. Прокурор довів слідчому судді, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може фальсифікувати докази, створювати собі штучне алібі та впливати на свідків, та потерпілого показання яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальним провадження іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Такі ризики підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадженнями доказами, а саме: в ОСОБА_5 наявний паспорт громадянина України для виїзд за кордон, та його виїзди з території України, що може свідчити про можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Відповідно до показів потерпілого, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно впливали на нього, шляхом залякування та погрозами застосування фізичного насильства, щодо зміни показів, та в подальшому можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень. Ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу слідчим та прокурором доведені. Проте, враховуючи, що ОСОБА_5 є учасником АТО, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником громадської організації «Громадське об`єднання учасників АТО», тобто у нього наявні міцні соціальні зв`язки. Раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався. У інших кримінальних правопорушеннях не підозрюється. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вчиненні у 2017 року. Протягом двох років від події злочину підозрюваний ОСОБА_5 не переховувався від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).
З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, із врахуванням обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та вищезазначених ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що передача підозрюваного ОСОБА_5 на поруки громадській організації не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в даному кримінальному провадженні. За таких підстав слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання ГО "Громадське об`єднання учасників АТО", ОСОБА_5 та його захисника про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поруки.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст.296 КК України ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт на строк до 05.08.2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні,
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Відмовити в задоволенні клопотання ГО "Громадське об`єднання учасників АТО", ОСОБА_5 та його захисника про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поруки.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що вищезазначені зобов`язання застосовуються до нього на строк до 05.08.2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу для виконання передати начальнику Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області.
Зобов`язати Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1