справа № 557/1530/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2019 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Корець клопотання у кримінальному провадженні № 0000278 від 11 липня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України,-

в с т а н о в и в:

10 липня 2019 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на грунтовій дорозі поблизу с.Чудниця Гощанського району Рівненської області, маючи умисел на задоволення статевої пристрасті, шляхом вчинення дій сексуального характеру, пов`язаниих з вагінальним проникненням у тіло іншої людини з використанням геніталій, з метою подолання волі потерпілої ОСОБА_4 , застосував до неї фізичне насильство, яке виявилось в умисному нанесенні скляною пляшкою в область голови ззаду удару, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді забійної рани тім`яної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та вподальшому повалив потерпілу на землю, утримуючи в положенні лежачи, почав знімати з неї одяг та намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій, однак не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_4 почала пручатись та вирвавшись, втекла від нього.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та незакінченому замаху на зґвалтування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що 10 липня 2019 року о 19 год. 30 хв. поверталась додому від батьків, минувши зупинку, поблизу с.Чудниця Гощанського району Рівненської області побачила, що за нею йде якийсь чоловік. Відійшовши метрів 30 (тридцять) від зупинки, відчула удар по голові, після чого підозрюваний ОСОБА_6 повалив її на землю та намагався згвалтувати, проте їй вдалось заговорити підозрюваного та втекти. Додатково вказала, що претензій морального та матеріального характеру до нього немає. Просила застосувати відносно ОСОБА_6 заходи медичного характеру, оскільки він на момент вчинення злочинів не міг повною мірою усвідомлювати свої вчинки та керувати ними.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, передбаченого ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України не міг повною мірою усвідомлювати свої вчинки та керувати ними, а також до нього згідно висновку експертизи рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, згідно ч. 1 ст. 503 КПК України.

Підозрюваний, його захисник в судовому засіданні не заперечили відносно поданого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно п.1 ч.1, ч.3 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_4 від 11 липня 2019 року, під час якого потерпіла відтворила обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом огляду речей потерпілої від 11 липня 2019 року, в ході якого виявлено та вилучено речові докази - штани, куртку та футболку, в яких вона була одягнена на момент вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 12 липня 2019 року, де потерпіла ОСОБА_4 впізнала особу ОСОБА_6 , який вчинив відносно неї суспільно-небезпечне діяння;

- протоколом освідування ОСОБА_4 від 11 липня 2019 року, під час якого у потерпілої було відібрано зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом та змиви з обох рук;

- висновком судової імунологічної експертизи № 55 від 02 вересня 2019 року, відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_4 належить до групи О ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО;

- висновком судово-медичної експертизи № 85 від 30 серпня 2019 року, згідно якого у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови, котрі віднясяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

- протоколом відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_4 від 19 липня 2019 року, згідно якого у неї було відібрано зразок венозної крові;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12 липня 2019 року, який повідомив про обставини вчинення ним кримінального правлпорушення;
- протоколом огляду речей ОСОБА_6 від 12 липня 2019 року, в ході якого вилучено речові докази - штани та куртку, в яких він був одягнутий на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння;
- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 12 липня 2019 року, котрий послідовно відтворив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 12 липня 2019 року, в ході якого виявлено та вилучено речові докази - скляну пляшку, якою було нанесено удар потерпілій ОСОБА_4 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 86 від 30 серпня 2019 року ОСОБА_6 , згідно якого у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на носі зліва та справа, в правій скроневій ділянці голови, на нижній повіці правого ока, на нижній повіці лівого ока, на шкірі верхньої губи справа, на лівій вушній раковині, в лобно-тім`яній ділянці голови справа на межі волосяної частини, на тильній поверхні лівої кисті в проекції другого п`ястно-фалангового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в першому міжпальцевому проміжку, котрі відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протоколом освідування ОСОБА_6 від 12 липня 2019 року, в ході якого в нього було відібрано зрізи нігтів з-під нігтьовим вмістом та на його тілі було виявлено тілесні ушкодження у виді вертикально розташованих саден на носі зліва та справа, в правій скроневій ділянці голови, на нижній повіці правого ока, на нижній повіці лівого ока, на шкірі верхньої губи справа, на лівій вушній раковині, в лобно-тім`яній ділянці голови справа на межі волосяної частини, на тильній поверхні лівої кисті в проекції другого п`ястно-фалангового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в першому міжпальцевому проміжку;
- протоколом відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_6 від 12 липня 2019 року, згідно якого у нього було відібрано зразок венозної крові;
- висновком судової імунологічної експертизи № 56 від 02 вересня 2019 року, відповідно якої кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти- А ізосерелогічної системи АВО.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про вірність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, а саме, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та незакінчений замах на зґвалтування.

Згідно досліджених матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, згідно висновку судово - психіатричного експерта №166/19 від 12 серпня 2019 року, не міг повною мірою усвідомлювати свої вчинки та керувати ними. На час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та до цього періоду страждав на хронічне психічне захворювання - Розумова відсталість легкої форми (F 70.0 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), яке істотно впливає на його здатність повною мірою усідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим до нього рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно з положеннями ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Таким чином, під час судового розгляду встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь і в теперішній час, так як він не міг в період вчинення інкримінованих діянь і не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Судом визнано доведеним факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України ОСОБА_6 , а також те, що ця особа вчинила суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зважаючи на наведені обставини, а також враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 з урахуванням ступеня небезпечності для себе або інших осіб, що за станом свого психічного здоров`я він потребує застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 92-94 КК України за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 503, 512, 513, 516, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.2 ст.395 КПК України, ст.ст.92-94 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України-задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У відповідності до ст.ст. 20, 93, 94 КК України застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги виконуються в примусовому порядку за місцем проживання.

Речові докази, а саме:

- штани, футболку та куртку, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити за нею;

- штани та курту підозрюваного ОСОБА_6 повернути останньому;

- скляну пляшку, що передана в кімнату зберігання речових доказів Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1