Ухвала

03.06. 2019 року

м. Київ
справа № 752/413790/15-к
провадження № 51-5283 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28.02.2019 року у кримінальному провадженні № 0003923 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України
встановив:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2018 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 28.02.2019 року, ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано за ч. 1 ст. 115 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування зазначених судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти.
Так, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 427 КПК України прокурор не зазначив ім`я та по батькові , адресу електронної пошти.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі зазначається, у тому числі, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень , скаржник має конкретно вказати , в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Обґрунтування, наведене у касаційній скарзі прокурором викладено без урахування цих вимог. Зокрема, у касаційній скарзі не конкретизовано, яким саме доводам прокурора , що були викладені ним у його апеляційній скарзі не було надано належної правової оцінки апеляційним судом та які конкретно порушення були допущені цим судом під час апеляційного розгляду.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28.02.2019 року у кримінальному провадженні № 0003923 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3