Справа № 591/3672/19
Провадження № 1-кп/591/554/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає: АДРЕСА_2 , за ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про відмову від захисника ОСОБА_4 , вказав, що позиція захисника не узгоджується з його власною позицією, просив призначити йому іншого захисника.

Захисник ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений у разі незгоди може відмовитись від його послуг.

Прокурор проти клопотання не заперечував.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти клопотання ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника. Недотримання цих складових права на захист навіть за умови участі захисника у провадженні на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК України.
Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого на вільний вибір захисника».
Позиція обвинуваченого свідчить про те, що він бажає реалізувати своє право на вільний вибір захисника, тому клопотання про прийняття відмови від захисника та призначення іншого захисника підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень КПК України захисник залучається за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність доручення Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області призначити захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 49 КПК України, ст.ст. 13, 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, від захисника ОСОБА_4 .

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області призначити ОСОБА_6 захисника у справі по розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 187 КК України для надання безоплатної вторинної правової допомоги в обсязі, передбаченому нормами Закону України «Про безоплатну правову допомогу» (судове засідання відбудеться у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми (каб.311, зал №10) 31 липня 2019 року на 10.00.

Копію ухвали направити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1