Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
304/462/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина; Ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.
Надіслано судом: 26.06.2019. Зареєстровано: 27.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 01.07.2019.
Дата набрання законної сили: 13.01.2021
Номер судового провадження: 1-кп/304/123/2019
йСправа № 304/462/19 Провадження № 1-кп/304/123/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000048 від 01 лютого 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загально-середньою освітою, одруженого (має на утриманні малолітню дитину), непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 , будучи згідно рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 вересня 2010 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у період з 01 серпня 2016 року по 17 липня 2017 року будучи працевлаштованим в ТОВ «Хазард», не повідомив державного виконавця про працевлаштування, чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що станом на 01 лютого 2019 року призвело до виникнення заборгованості у сумі 91 515,52 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся,та показав, що з 2016 року працював у ТОВ «Хазард», а доти Т.Реметівському психоневрологічному інтернаті. Про існування судового рішення щодо стягнення з нього аліментів він знав, однак в той же час не знав, що про прийняття на роботу, чи звільнення має повідомляти виконавчу службу. Крім цього, оскільки при розгляді у 2016 році справи про позбавлення його батьківських прав відносно доньки та сина колишня дружина наголошувала, що аліменти їй не потрібні, він не розібравшись, чи має такі сплачувати, чи ні, випустив дане питання з уваги. На даний час хотів частково виплатити потерпілій кошти в якості погашення заборгованості за аліментами, для чого позичив 80 000 грн., однак ОСОБА_4 відмовилася, а тому врегулювати спір йому не вдалося.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини така стверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні показала, що у 2010 році було ухвалено рішення про стягнення з обвинуваченого аліментів на утримання їх спільних дітей. З того часу до 2016 року він був працевлаштований та з нього стягувалися аліменти, однак коли він звільнився і згодом влаштувався на іншу роботу, то не повідомив про це виконавчу службу, у зв`язку з чим аліменти були стягнуті лише за два місяці за його останнім місцем роботи. В той час рішенням Перечинського районного суду у справі за її позовом ОСОБА_5 також було позбавлено батьківських прав як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Після того обвинувачений вже працював лише неофіційно.

Також вина обвинуваченого підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

- письмовою заявою ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року, з якої вбачається, що вона просить прийняти міри до свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2016 року по теперішній час ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей (а. с. 31);

- копією рішень Перечинського районного суду від 12 жовтня 2010 року та додаткового рішення від 12 листопада 2010 року, за якими із ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також аліменти за минулий час у такому ж розмірі за період з 31 березня до 27 вересня 2010 року. На підставі рішення від 12 жовтня 2010 року Перечинським районним судом Закарпатської області 22 жовтня 2010 року було видано виконавчий лист № 2-358/2010 (а. с. 36-39, 44);

- постановами про відкриття виконавчого провадження ВП № 22901875 від 26 листопада 2010 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 серпня 2013 року, про накладення штрафу від 19 вересня 2018 року, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 лютого 2018 року, з яких вбачається, що боржником ОСОБА_5 рішення суду, за яким 22 жовтня 2010 року видано виконавчий лист № 2-358, не виконується, жодної причини його невиконання не повідомлено, станом на 01 вересня 2018 року заборгованість зі сплати аліментів становить 90 797,53 грн., тобто сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три роки, а відтак державний виконавець згідно Закону України «Про виконавче провадження» встановив тимчасові обмеження прав боржника (а. с. 45, 46, 49, 51-53);

- повідомленням ТОВ «Хазард» вих. № 58 від 20 лютого 2019 року та доданим Звітом про здійснені розрахунки, з яких вбачається, що ОСОБА_5 працював у ТОВ «Хазард» в період з 01 серпня 2016 року по 17 липня 2017 року і був звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП та за вказаний період відрахування коштів за виконавчим документом № 2-358/10 від 22 жовтня 2010 року було проведено лише за червень-липень місяць 2017 року (а. с. 63-65);

- Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06 лютого 2019 року № 8379, якими підтверджуються періоди працевлаштування ОСОБА_5 (а. с. 68);

- розрахунками заборгованості по аліментах від 25 лютого 2019 року № 22901875 та від 03 червня 2019 року № 22901875, за останнім з яких заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-358/10 станом на 01 червня 2019 року склала 119 437,02 грн. (а. с. 55, 75).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому ним злочині доведена повністю, що стверджується його показаннями та показаннями потерпілої, а також дослідженими у судовому засіданні доказами, що не викликають у суду сумнівів у своїй об`єктивності.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а. с. 59, 60, 62).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире розкаяння, його молодий вік та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких засудженому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації вважає, що оскільки ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягається вперше та обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, то виконання покарання у громаді цілком можливе за умови здійснення мінімального нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень, а також враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який визнав свою вину, у вчиненому розкаявся та намагався частково відшкодувати потерпілій суму заборгованості по аліментах, а також беручи до уваги позицію прокурора, який вважав достатнім призначення обвинуваченому такого покарання як громадські роботи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про його обрання суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...