Єдиний унікальний № 500/5232/19
Провадження № 1-кп/500/463/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про доручення органу досудового розслідування провести дослідження обставин
про можливе порушення вимог законодавства під час досудового розслідування

15 листопада 2019 року м. Ізмаїл
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провів в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001182, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 , представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_6 .

Суть питання, що вирішується
1. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні вищезазначеного злочину.
2.За наслідками дослідження результатів виконання доручення суду згідно ухвали від 22.08.2019 р. органу досудового розслідування провести дослідження обставин про можливе порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , в судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що доручення суду не можна вважати виконаним у встановленому чинним законодавством порядку компетентним органом, а тому просив доручити провести досудове розслідування саме Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, (далі ТУ ДБР у м. Миколаєві) щодо можливого порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .

Встановлені судом обставини
1.Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку про необхідність доручення органу досудового розслідування провести досудове розслідування щодо можливого порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .
2.Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2019 р. було доручено органу досудового розслідування, а саме ТУ ДБР у м. Миколаєві, провести дослідження обставин про можливе порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 .
3.Підставою для постановлення зазначеної ухвали стали пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду про те, що під час проведення досудового розслідування поліцейськими Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вчинювався на нього тиск. Так, в той час, коли він перебував в лікарні з поламаною ногою, і коли працівники поліції допитували його, то декілька разів робили рухи зв`язкою ключів по його зламаній нозі, від чого він відчував сильний фізичний біль, що він сприйняв як тиск. Також працівники поліції перед проведенням слідчого експерименту казали йому, що піднімуть його на поверх, і там молоді люди йому пояснять, що показувати під час проведення слідчого експерименту, що він також сприйняв як тиск. Під час проведення самого слідчого експерименту він не орієнтувався в будинку і пожимав плечима, показуючи, що він не знає. Про те, що він вперше перебував у будинку під час слідчого експерименту він також казав і понятим ОСОБА_7 , яка проживає у АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , яка проживає у АДРЕСА_3 .
4.Листом від 25.09.2019 р. ухвала суду від 22.08.2019 р. була надіслана ТУ ДБР у м.Миколаєві до Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для організації її виконання (а.п. 119), який, в свою чергу, надіслав зазначену ухвалу суду листом від 02.10.2019 р. до ГУНП в Одеській області (а.п. 132), після чого 04.11.2019 р. до суду надійшов інформаційний лист від Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 01.11.2019 р. про проведення останнім службової перевірки, за наслідками якої фактів порушення вимог законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з боку працівників Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області не було встановлено.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
5.Так, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
3.За змістом засади верховенства права, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 7 та ст. 8 КПК, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
4.А відповідно до засади поваги до людської гідності, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 7 та ст. 11 КПК під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
5.Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який у рішенні у справі «Зелілов проти Греції» (п. 42, рішення від 24 травня 2004 р., заява №17060/03) зазначив: «Як неодноразово заявляв Суд, в Статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР) (далі Коненція) закріплена одна з найбільш фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Навіть за найскладніших обставин, таких як боротьба з тероризмом та організованою злочинністю, Конвенція в абсолютній формі забороняє катування і нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження або покарання. На відміну від більшості матеріально-правових норм Конвенції і протоколів № 1 та 4, Стаття 3 не містить жодних положень щодо винятків від цієї заборони або відступів від неї, які допускаються Статтею 15, навіть у випадках надзвичайних ситуацій, що становлять загрозу для життя країни».
6.Далі, ЄСПЛ у своїй практиці встановлює існування позитивного обов`язку Держави розслідувати факти жорсткого поводження. Так, в рішенні у справі «Ісмаілов проти України» (п. 42, рішення від 27 листопада 2008 р., заява №17323/04) Суд чітко зазначив: «Суд повторює, що коли особа висуває небезпідставну скаргу щодо поганого поводження зі сторони представників держави в порушенні статті 3, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування, як і те, що проводиться відповідно до статті 2, має виявити і покарати винних осіб. Інакше загальна правова заборона катування та нелюдського і такого, що принижує людську гідність, поводження та покарання, попри своє фундаментальне значення, була б неефективною на практиці, і в деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їхнім контролем (див. «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII, с. 3290, п. 102, та «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), № 26772/95, рішення від 6 квітня 2000 року, п. 131, ЕСПЛ 2000-ІV)».
7.Згідно позиції ЄСПЛ, для того, щоб розслідування скарги на жорстоке поводження вважалось ефективним воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Практика ЄСПЛ визначає мінімальні стандарти ефективності розслідування, які, включають в себе вимоги, що розслідування має бути незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення у справі «Меншева проти Росії»).
8.Так, у справі «Олексій Михайлович Захаркін проти України» ЄСПЛ зазначив, що для того, аби розслідування було ефективним, особи, відповідальні за проведення слідства, мають бути незалежні від осіб, причетних до події, які розслідуються. Мається на увазі ієрархічна або інституційна незалежність, а також незалежність на практиці. Вказуючи на порушення даного принципу, ЄСПЛ зазначив, що заявник двічі звертався до Генеральної прокуратури України з проханням передати справу для провадження розслідування до іншого органу слідства, стверджуючи, що прокуратура області не могла безсторонньо розслідувати справу щодо працівників міліції цієї ж області. Ці скарги розглядалися самою прокуратурою області.
9.У справі «Данілов проти України» ЄСПЛ зауважив, що відхиляючи твердження заявника про те, що він зазнав жорстокого поводження з боку працівників Ленінського райвідділу міліції, прокуратура здебільшого ґрунтувалась на висновках внутрішнього розслідування, проведеного самим Ленінським райвідділом міліції. На підставі цього, ЄСПЛ підкреслив: загалом видається, що підхід, застосований органами влади до розслідування скарг заявника, мав на меті виправдання підозрюваних правоохоронців, а не встановлення справжніх обставин, за яких йому було завдано тілесних ушкоджень.
10.З метою забезпечення реалізації зазначених засад кримінального провадження, а також практики Європейського суду з прав людини судом і була постановлена ухвала про доручення провести перевірку можливого порушення чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 саме ТУ ДБР у м.Миколаєві, а не іншому органові.
11.Однак, ТУ ДБР у м. Миколаєві в порушення вимог чинного законодавства, зокрема ст. 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», яка визначає завдання ДБР, нехтуючи засадою кримінального процесуального законодавства публічності, закріпленої у ст. 25 КПК, яка також реалізована у ст. 214 КПК, яка зобов`язує слідчого невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, не звертаючи увагу на п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК, який визначає підслідність злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу, саме слідчим органам державного бюро розслідувань, формально віднеслося до виконання ухвали суду від 22.08.2019 р., доручення суду не виконало та всупереч вищезазначених норм чинного законодавства та засад кримінального провадження, не маючи на то повноважень, передоручило виконання ухвали суду іншому органу.
12.Внаслідок таких необґрунтованих дій ТУ ДБР у м. Миколаєві ухвала суду від 22.08.2019 р. до теперішнього часу не виконана належним чином та компетентним органом, що призводить до неефективного розслідування обставин можливого тиску стосовно ОСОБА_3 та до невиправданого затягування судового провадження відносно ОСОБА_3 .
13.Таким чином, з урахуванням отриманих судом відомостей щодо можливого порушення вимог законодавства під час проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , враховуючи, що про застосований тиск ОСОБА_3 заявив лише під час судового розгляду, у зв`язку з чим ці обставини не перевірялися, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, вищенаведені основоположні засади кримінального провадження верховенства права, законності та поваги до людської гідності, публічності, а також засаду змагальності сторін, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у кримінальному провадженні, вважає за необхідне в силу ч. 6 ст. 9 КПК застосувати положення частин 6 8 ст. 206 КПК (хоча це обов`язки слідчого судді) та доручити органу досудового розслідування провести досудове розслідування обставин про можливе порушення вимог законодавства під час проведення слідчих дій за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , для чого компетентному органові, а саме ТУ ДБР у м. Миколаєві, слід внести відповідні відомості в порядку ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Керуючись ст. ст. 7 9, 11, 22, 25, 214, 206, 370 372 КПК України, суд

постановив:
1.Доручити органу досудового розслідування, а саме Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому в місті Миколаєві, в порядку ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування викладених в цій ухвалі обставин можливого порушення вимог чинного законодавства з боку поліцейських Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.06.2019 р. за № 0001182, відносно ОСОБА_3 .
2.Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1