Справа № 359/7736/19
Провадження № 1-в/359/288/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскації майна, щодо перерахування йому строку попереднього ув`язнення,-

в с т а н о в и в:
У проваджені Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищезазначена клопотання засудженого ОСОБА_3 про проведення перерахунку строку відбуття покарання, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме період з 21.12.2015 по 03.04.2019, яке обґрунтоване тим, що він засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018, за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Так, 24.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, згідно з яким судом зараховується строк попереднього укладених ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в рамках якого до особи були застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просив суд не погіршувати його становище, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, це не допускається, а тому клопотання просив задовольнити у повному обсязі із підстав зазначених у ньому.
У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Разом з цим, через канцелярію суду засуджений ОСОБА_3 та представник виправної колонії №119 ОСОБА_4 надали заяви про розгляд даного клопотання без їх участі. У відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання, приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018, та відповідно до даного вироку міру кримінального покарання ОСОБА_3 відбуває в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)», з 29.05.2019.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з дня його фактичного затримання, а саме з 21.12.2018 (вирок Дніпровського районного суду м. Києва).
24.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, а саме - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. Засудженого ОСОБА_3 взято під варту в залі суду.
03.04.2019 ухвалою Київського апеляційного суду, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018 залишено, без змін.
Разом з цим, 21.06.2017 набув чинності Закон України від 18.05.2017 № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

В умовах внесення до законодавства наведених змін один і той же строк попереднього ув`язнення до 20.06.2017 зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а вже з 21.06.2017 зараховується за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України №2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону) один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018, строк відбування покарання ОСОБА_3 , відраховано з 21.12.2018, тобто з моменту затримання до вступу вироку в закону силу, а саме вирок набрав законної сили 03.04.2019, не підпадає під перелік осіб, визначених відносно яких можуть бути застосовані вимоги Постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 663/537/17 (провадження №13-31кс 18) Пункт 106 якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VІІІ є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VІІІ як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
З наведених підстав суд вважає, що клопотанні засудженого ОСОБА_3 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про проведення перерахунку у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2018, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскації майна, щодо перерахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1