1-кп/755/1401/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005975 від 17.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської обл., м. Ватутіно, українця, громадянина України, працюючого не офіційно водієм, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 16 липня 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, заздалегідь домовившись про зустріч з ОСОБА_5 , яку раніше не бачив, зустрівся з нею за адресою: м. Київ, пров. Гната Хоткевича, 2 та, у подальшому, вони разом направились на Русанівську Набережну у м. Києві. Знаходячись за даною адресою, під час спілкування, ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_5 її мобільний телефон марки «Huawei Р Smart», після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , перебуваючи о 17 годині 45 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. І. Миколайчука, попросив у ОСОБА_5 надати належний їй мобільний телефон синього кольору марки «Huawei Р Smart» для дзвінка своєму батькові та після отримання від неї вказаного телефону, скориставшись тим, що остання відволіклась, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 внаслідок своїх злочинних дій завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на заявлену суму у розмірі 6200 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 16 липня 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, він зустрівся з ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, пров. Гната Хоткевича, 2, з якою до цього, познайомився на сайті знайомств, але раніше її не бачив та вони пішли прогулятися на Русанівську Набережну. Потім, вже на вул. І. Миколайчука, він попросив у ОСОБА_5 її мобільний телефон, щоб подзвонити своєму батькові та коли потерпіла ОСОБА_5 відволіклася, він забрав телефон, з ним зник, а в подальшому, перепрошив його та здав до ломбарду. Пізніше, вже як все стало відомо, він викупив телефон з ломбарду та повернув його потерпілій. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, викрадене майно повернуте.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: постанови про визнання та приєднання речових доказів від 24.07.2019 року, розписки потерпілої про отримання мобільного телефону і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) і тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 190 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є невеликої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, дані про ОСОБА_3 - під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого (його щире каяття, вину визнав повністю), зокрема, раніше не судимий, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речовий доказ у справі, а саме: мобільний телефон марки «Хуавей Пі Смарт», що переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя