Справа № 464/1856/18
пр.№ 1-кп/464/107/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002094 від 23.06.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, непрацюючого, проживаючого заадресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 05.04.2017 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, покарання не відбув, судимість непогашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

23.06.2017 близько 04:00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Персенківка, 2 в м. Львові, шляхом демонтажу, таємно викрали з автомобіля марки «Рено преміум», реєстраційний номер НОМЕР_1 , комплект з двох акумуляторів торгової марки «Forse» 6СТ-190, вартістю 8280 грн. та автомобіля марки «Рено преміум», реєстраційний номер НОМЕР_2 , комплект з двох акумуляторів торгової марки «Stayer Ista» 6СТ-190 А1, вартістю 7 464 грн., які належать ПП «Мігом», після чого із викраденим майном покинули місце вчинення злочину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спричинити ПП «Мігом» матеріальну шкоду на загальну суму 15 744 грн., яка була відшкодована в ході досудового слідства. Заявлено цивільний позов.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначених злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений, визнаючи вину у скоєному, вказав, що 23.06.2017. близько 04:00 год. Разом з особою на ім`я ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Персенківка, 2 в м. Львові, викрали з автомобілів «Рено преміум» акумулятори, які продали. Позов не визнає оскільки викрадені акумулятори не були пошкоджені та вони були повернуті потерпілому через кілька днів цілими.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу, докази цивільного позову, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, не має будь-якого доходу, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, формально характеризується по місцю проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, враховуючи особу обвинуваченого, історію правопорушень, наявність пом`якшуючої обставин, а також те, що згідно досудової доповіді філії ДУ «Центр пробації» ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є високим, а виправлення обвинуваченого не являється можливим без ізоляції від суспільства, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання є неможливим. Тому обвинуваченому слід призначити покарання за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а не інше покарання.

На підставі ст.71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017, яким він засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, покарання не відбув, судимість непогашена, та остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, а не інше покарання.

Враховуючи особу ОСОБА_3 підстав для застосування щодо нього ст.ст.69, 75 КК України, суд не знаходить.

При наданні правової оцінки цивільному позову ПП «Мігом», за вимогами якого з ОСОБА_3 потерпала сторона вимагає стягнути у відшкодування матеріальної шкоди -15744грн., суд приймає до уваги наступне.
Представник потерпілого посилається на те, що всі викрадені акумулятори були повернуті йому у несправному стані, тому він самостійно оцінює матеріальну шкоду у розмірі 15744грн.На підтвердження матеріальної шкоди потерпілий надав платіжні доручення про оплату вартості нових акумуляторів під час їх придбання та гарантійні талони на них.

Разом з тим, жодних інших документально підтверджених доказів стосовно суми завданої йому обвинуваченим матеріальної шкоди суду не надано. Також жодного письмового доказу того, що акумулятори були пошкоджені представник потерпілого суду також не надав.

Обвинувачений позов не визнав, зазначивши, що акумулятори не були пошкоджені та повернуті потерпілому цілими через кілька днів після крадіжки. Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечив, що видимих ушкоджень акумулятори не мали. Однак просив зауважити, що обвинувачений обіцяв йому відшкодувати шкоду, та обіцянку не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Доведеність на судовому розгляді підстав цивільного позову зобов`язує суд при ухваленні рішення задовольнити цивільний позов у розмірі, підтвердженому у судовому розгляді доказами і відмовити в ньому в тій його частині , яка доказами не доведена.

Як встановлено судом, майно не втрачено та повернуто у володіння потерпілому, а докази, що речі викрадені обвинуваченим дійсно не працюють відсутні.

Підсумовуючи все зазначене суд вважає за неможливе задовольнити цивільний позов в частині матеріальної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

ОСОБА_3 в строк відбування покарання слід зарахувати термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 05.02.2019 по 18.03.2019.

Витрат на залучення експерта не має.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, визначеного цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017 за ч.2 ст.185 КК України в виді позбавлення волі строком на 1 місяць та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді у вигляді застави до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 - з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання з дня взяття під варту.

ОСОБА_3 в строк відбування покарання слід зарахувати термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 05.02.19 по 18.03.19.

В задоволенні цивільного позову ПП «Мігом» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15744грн. відмовити повністю.
Речові докази: два акумулятори чорного кольору торгової марки «Forse» 6СТ-190 та два акумулятори жовтого кольору торгової марки «Stayer Ista» 6СТ-190 А1, залишити у власності потерпілого ПП «Мігом»; оптичний електронний носій ( CD-R 700MB), на якому міститься відеозпис з камер зовнішнього спостереження МП «Техносервіс» - залишити в матеріалах досудового розслідування №0002094 від 23.06.2017.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1