Справа № 333/2522/19
Провадження № 1-кп/333/471/19
13 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням останнього у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
19.09.2019 року у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 письмово заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу останньому, не відпали. Обвинувачений раніше судимий та обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який вчинив під час випробування, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, зловживає спиртними напоями, постійно мешкає у с. Приморське, Василівського району, Запорізької області, тому, на думку прокурора, існують ризики: переховування від суду, вчинити інший злочин. Прокурор вважає, що інші альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Крім того, прокурор просить суд врахувати рішення Запорізького апеляційного суду від 16.09.2019 року, яким ОСОБА_4 за вчинення інших злочинів остаточно призначено у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що відпали ризики, які існували під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. ОСОБА_4 має сім`ю, на утриманні неповнолітню дитину, хоча і зареєстрований у с. Приморське, але постійно проживає у м. Запоріжжі. У судовому засіданні прокурор не навів достатніх доказів, які б підтверджували, що обвинувачений має намір переховуватися від суду або вчинити інший злочин.
Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , заслухавши думки обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.
Судом встановлено, що 13.03.2019 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування було застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 12.05.2019 року. Ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2019 року, 05.06.2019 року, 18.09.2019 року вказаний запобіжний захід продовжено по 08.07.2019 року, 05.08.2019 року, 28.09.2019 року та 18.11.2019 року, відповідно.
ОСОБА_4 зареєстрований у с. Приморському, Василівського району, Запорізької області, але постійно з дружиною та дитиною проживає у м. Запоріжжі. Працює, хоча неофіційно, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , 2015 року народження.
Також, при вирішенні клопотання прокурора судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Суд при прийнятті рішення про запобіжний захід також враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину у період випробування, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21.02.2017 року.
Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 22.04.2019 року ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 10.12.2018 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21.02.2017 року за ч.2 ст.185 КК України залишено без змін. Вироком Запорізького апеляційного суду від 16.09.2019 року ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання, призначене за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21.02.2017 року та остаточно призначено останньому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Таким чином судом встановлено, що протиправна поведінка ОСОБА_4 , що виражається у скоєнні злочинів, має системний характер, останній свідомо нехтує правилами, встановленими у суспільстві попри попереднє звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням.
При аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів клопотання прокурора, на думку суду, продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинити інший злочин.
Під час розгляду питання про запобіжний захід ОСОБА_4 , суд розглянув можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу.
В даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого злочину є настільки вагомим, що суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленому під час розгляду клопотання ризику. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним, та достатнім, а також відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу, тому необхідно задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 331, 372, 395 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 12.01.2020 року (включно).
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст ухвали складено 14.11.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1