Номер провадження 1-кп/243/567/2019
Номер справи 243/4628/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» травня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000678 від 09 квітня 2019 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 03 травня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23 квітня 1999 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 206 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 26 січня 2001 року на підставі Ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 19 січня 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 26 дні;

- 05 березня 2002 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, Звільнений 30 травня 2005 року на підставі Ухвали Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 травня 2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 днів;

- 24 січня 2006 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 263 ч. 1, 289 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Звільнений 05 січня 2011 року по відбуттю строку покарання;

- 22 вересня 2011 року Слов`янським міськрайооним судом Донецької області за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 гривень на користь держави;

- 09 жовтня 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2019 року приблизно 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та побачив, що у вказаному будинку ніхто не мешкає. У цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 01 січня 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, діючи таємно, умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, пройшов через не зачинену хвіртку до території домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого, перебуваючи на зазначеній території домоволодіння, ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу, вибив вхідні двері до господарського приміщення літньої кухні, та через вказані двері умисно незаконно проник до приміщення літньої кухні, що є іншим приміщенням. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, ОСОБА_4 пройшов у кімнату кухні, звідки з печі твердого палива умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме:

- металеву плиту для печі твердого палива з двома конфорками, розміром 71x41 см, товщина металу 1 см, з двома конфорками діаметром 26,5 см, та 21 см., з пошкодженнями у вигляді тріщин, довжиною 9 см та 7 см, має нашарування іржі вартістю 300 гривень;

- металеві дверцята розміром 26,5х22 см, для печі твердого палива, пофарбовані фарбником світло-зеленого кольору, з наявним візерунком, літерами «ЗКМ» та ручкою, мають часткове нашарування іржі, без пошкоджень, вартістю 150 гривень;

- металеві колосники у кількості 6 штук з нашаруванням іржі, з них один довжиною 32 см, товщина металу 1 см, три колосники довжиною 35 см, товщина металу 1 см, та два колосники довжиною 35 см, товщина металу 2 см, пошкоджень не мають, загальною вартістю 210 гривень.

Вилучивши тим самим майно із законного володіння власника, отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 660 гривень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та суду пояснив, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашена у встановленому законом порядку судимість. 01 січня 2019 року приблизно 22 годині 00 хвилин, він проходив біля будинку АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та побачив, що у вказаному будинку ніхто не мешкає. У цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою таємного викрадення чужого майна, 01 січня 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин він впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов через не зачинену хвіртку до території домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого, перебуваючи на зазначеній території домоволодіння, він застосовуючи фізичну силу, вибив вхідні двері до господарського приміщення літньої кухні, та через вказані двері проник до приміщення літньої кухні. Після чого, він пройшов у кімнату кухні, звідки з печі твердого палива таємно повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: металеву плиту для печі твердого палива з двома конфорками; металеві дверцята для печі твердого палива, пофарбовані фарбником світло-зеленого кольору; металеві колосники у кількості 6 штук з нашаруванням іржі. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на свій розсуд. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся. На теперішній час заподіяна матеріальна шкода повністю відшкодована потерпій ОСОБА_7 шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (а.п.17).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з» ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 09 квітня 2019 року вбачається, що територія домоволодіння АДРЕСА_2 , огороджена парканом. Вхід на територію здійснюється через металеву хвіртку. При вході з лівого боку розташована одноповерхова будівля з цегли червоного кольору. Двері будівлі ніяких пошкоджень не мають. За будинком з правого краю розташовується одноповерхова будівля з цегли червоного кольору літня кухня. Вхід до вказаної літньої кухні здійснюється через дерев`яні двері. На момент огляду двері мають пошкодження.

Із Протоколу огляду місця події від 10 квітня 2019 року вбачається, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, а саме автостоянка розташована навпроти будинку АДРЕСА_3 , на вказаній ділянці місцевості знаходиться чоловік, який представився, як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , після чого добровільно надав для огляду наступне: металеву плитку для печі твердого палива з двома конфорками, має пошкодження у вигляді тріщини біля більшої конфорки довжиною 9 см, біля меншої конфорки 7 см, розмір більшої конфорки 26,5 см, меншої конфорки 21 см; металеві дверцята від печі твердого палива. Пофарбовані фарбником світло-зеленого кольору на дверцятах мається візерунок та у центрі літери «ЗКМ», обладнана ручкою розмір дверцят 26,5х22 см, товщина металу 1 см; металеві колосники у кількості 6 штук з них один довжиною 32 см, три колосники довжиною 35 см,товщиною металу 1 см та два довжиною 35 см, товщиною металу 2 см. Також всі металеві вироби мають нашарування іржі. Як пояснила ОСОБА_7 вона впізнає вказані предмети за зовнішнім виглядом, а саме за кольором фарби якою пофарбовані дверцята та колосники, а плиту за тріщинами, пояснила, що вказані металеві предмети належать їй.

Із Розписки від 10 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 отримала від працівників поліції належне їй майно, а саме: металеву плиту для печі твердого палива з двома конфорками, металеві дверцята для печі твердопаливного палива, колосники у кількості 6 штук, які зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі.

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_8 заявив, що він впізнає чоловіка зображеного на фотознімку № 3. Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 квітня 2019 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Із Висновку за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 2394 від 18 квітня 2019 року вбачається, що ринкова вартість викраденого майна у ОСОБА_7 на момент вчинення злочину, тобто на 01 січня 2019 року, а саме: - металевої плити для печі твердого палива з двома конфорками, розміром 71x41 см, товщина металу 1 см, з двома конфорками діаметром 26,5 см, та 21 см., з пошкодженнями у вигляді тріщин, довжиною 9 см та 7 см, має нашарування іржі вартістю 300,00 грн. (триста гривень 00 коп.); - металевих дверцят розміром 26,5х22 см, для печі твердого палива, пофарбовані фарбником світло-зеленого кольору, з наявним візерунком, літерами «ЗКМ» та ручкою, мають часткове нашарування іржі, без пошкоджень, вартістю 150 грн. (сто п`ятдесят гривень 00 коп.); - металевих колосників у кількості 6 штук з нашаруванням іржі, з них один довжиною 32 см, товщина металу 1 см, три колосники довжиною 35 см, товщина металу 1 см, та два колосники довжиною 35 см, товщина металу 2 см, пошкоджень не мають, загальною вартістю 210 грн. (двісті десять гривень 00 коп.).

Із Висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 423 від 25 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 , 1982 року народження, виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості ускладнений психічними та поведінковими порушеннями внаслідок споживання декількох наркотичних та психоактивних речовин. В момент вчинення інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 26 квітня 2019 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_4 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення 01 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_7 .

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 26 квітня 2019 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, потерпілої та захисника.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 26 квітня 2019 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло. В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що приймав участь у вказаній слідчій дії добровільно, ніяких протиправних дій з боку працівників правоохоронних органів до нього не застосовувалося.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 185 ч. 3 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та потерпілій повністю відшкодовано матеріальну шкоду.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - є рецидив злочинів.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашена у встановленому законом порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, посередньо характеризується за місцем мешкання, потерпілій повністю відшкодовано матеріальну шкоду, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України і призначено йому покарання за цими статтями кримінального закону: за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Копію вказаного Вироку обвинувачений отримав 18 квітня 2019 року, Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2019 року на теперішній час не набув чинності.

«Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею, як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.4 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі « Аллене де Рібемон проти Франції» ( Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року по справі № 639/9081/15-к).

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Тому суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання на підставі ст. 70 частини 4 КК України. Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 537 ч.1 п.11 КПК України.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що існують ризики відповідно до ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого злочину в період не знятої та не погашеної судимості, відсутність міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного доходу, а тому існують ризики, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення від кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою кримінального правопорушення чи ухилення від виконання призначеного судом покарання.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати у Кримінально-виконавчий установі закритого типу, тому до набрання вироком законної сили у відношенні нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував досудову доповідь Слов`янського міськрайонного Відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 15 травня 2019 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до якої «беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також «дуже високий ризик» вчинення повторного кримінального правопорушення та «дуже високий ризик» небезпеки для суспільства вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції» ( том 1 а.п. 28-30).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Акту Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи за Висновком № 2394 від 18 квітня 2019 року проведеної в кримінальному провадженні № 0000678 складають 1256,00 грн. 00 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки з ізоляцією засудженого та поміщенням його до Кримінально-виконавчої установи закритого типу.

До набрання вироком суду законної сили обрати по даному кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_6 і етапування його для відбування ним покарання у виді позбавлення волі до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції доручити працівникам взводу №2 роти №2 батальйону конвойної служби поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його взяття під варту за даним вироком з 16 травня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню № 0000678 - Висновок експерта № 2394 від 18 квітня 2019 року у розмірі 1256 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 00 коп.).

Речові докази по справі: металева плита для печі твердого палива з двома конфорками; металеві дверцята для печі твердого палива, пофарбовані фарбником світло-зеленого кольору; металеві колосники у кількості 6 штук з нашаруванням іржі, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000678 від 09 квітня 2019 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 10 квітня 2019 року, що зберігаються у потерпілої ОСОБА_7 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .

Речові докази по справі: вилучену карту пам`яті для систем зчитування «Kingston 16 GB, Micro CD», яка залучена до матеріалів кримінального провадження № 0000678 від 09 квітня 2019 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 26 квітня 2019 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .