Провадження1-кс/991/797/19
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на постанову від 06.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001045 від 22.10.2018 року детективом ГПД НАБУ ОСОБА_5 .

Суть питання

1.Під час судового засідання при розгляді скарги слідчим суддею ОСОБА_4 у провадженні 1кс/910/651/19, яке відбулося 01 жовтня 2019 року, заявник ОСОБА_3 заявив відвід слідчій судді з підстав того, що у нього є сумніви в неупередженості судді та, як наслідок, недовіра до складу суду у розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

2.В судове засідання детектив не з`явився, про день та час розгляду заяви про відвід слідчого судді був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

3.Суддя ОСОБА_4 подала клопотання, в якому попросила розглянути заяву про відвід за її відсутності.

4.Заявник ОСОБА_3 підтримав в судовому засіданні вимоги, які виклав у своїй заяві, додав суду додаткові документи, пояснення, та попросив задовольнити скаргу.

Встановлені обставини

5.Суд проаналізував заяву ОСОБА_3 та заслухав думку учасників судового процесу.

6.Заявник посилається на пункти 3-4 частини 1 статті 74 КПК України як на підстави для відводу. Заявник стверджує, що підставами для відводу слідчої судді ОСОБА_4 є, на його думку, безчинство, свавілля, перевищення службових повноважень, службові підроблення, приховування вчинених злочинів, винесення трьох підряд неправосудних рішень, саботаж роботи суду та диверсій, а також з приводу отримання незаконної заробітної плати за роботу, на яку вона фактично не з`являється, а також що є потенційне перешкоджання діяльності громадської організації заявника. Таким чином, на думку заявника, у судді є пряма зацікавленість в кінцевих результатах судового розгляду усіх скарг заявника. Заявник також посилається на Бангалорські принципи поведінки судді, схвалені Резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, та на практику ЄСПЛ.

7.Суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчому судді, оскільки такий відвід є необґрунтованим.

Мотивація суду

8.Пункт 1 частини 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

9.З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданій особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

10.Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

11.Суд зазначає, що заява про відвід була подана в судовому засіданні при розгляді скарги слідчим суддею на постанову про закриття кримінального провадження, отже суд приймає її до розгляду на предмет вмотивованості.

12.Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

13.Аргументація заявника зазначена у пункті 6 цієї ухвали. Окрім вказаної в цьому пункті аргументації, заява про відвід не містить інших аргументів, а також доказів на підтвердження фактів, зазначених у заяві.

14.Суд, дослідивши надані суду документи, вислухавши пояснення заявника, не погоджується з його доводами. Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

15.Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

16.Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

17.В даному випадку основною та єдиною підставою для відводу слідчого судді стало суб`єктивна думка заявника щодо неупередженості слідчої судді в подальшому при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0001045 від 22.10.2018. Так, заявник зазначив, що у нього є сумніви в неупередженості судді. Втім, його сумніви не були підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими. Також, заявник не надав інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, а тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими.

18.Таким чином, суд приходить до висновку, що в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 нема правомірних сумнівів, оскільки заява не вказує на певні факти, котрі можна перевірити, які дозволяють піддати сумніву безсторонність розгляду справи.

Керуючись статтями 75, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ

1.Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0001045 від 22.10.2018 відхилити за невмотивованістю.

Ця ухвала окремому оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1