Провадження № 11-сс/824/4530/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК

УХ В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2019 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, повернуто,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2019 року вказана скарга була повернута особі, яка її подала.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України лише 07.06.2019 року, тоді як за твердженням останнього, тимчасово вилучене майно мало місце в ході обшуку 12.04.2017 року, тобто, поза межами десятиденного строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора і питання про поновлення строку на таке оскарження адвокатом не порушувалося. Суд першої інстанції зазначив, що подальше листування з органом досудового розслідування щодо повернення тимчасово вилученого майна не може слугувати для відрахування початку строку для оскарження бездіяльності.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити скаргу на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення. Вимоги обґрунтовує тим, що в ході обшуку 12.04.2017 року в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка 1, каб. 401 було вилучено майно, яка є приватною власністю ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними документами. Водночас, ухвалою слідчого судді від 29.03.2017 року про надання дозволу на обшук було надано дозвіл на вилучення речей певних конкретно визначених юридичних осіб, тобто, дозволу на вилучення речей фізичних осіб не надавалося. Апелянт зазначає, що, оскільки бездіяльність в формі неповернення вилученого майна слідчим носить триваючий характер, вона має лише початковий момент та не має кінцевого строку, тому строк на подання скарги не було та не могло бути пропущено.
До початку апеляційного розгляду представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 направив до суду заяву про відмову від апеляційної скарги. Окрім того, ОСОБА_6 також було подано заяву про відмову від апеляційної скарги, що вказує на спільність позицій довірителя і адвоката.
Заслухавши доповідача, колегія суддів вважає, що необхідно закрити апеляційне провадження за даною скаргою.
Відповідно до ч. 1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Частиною 2 статті 403 КПК України передбачено, що якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Керуючись ст.ст. 403, 404, 419 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2019 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

____________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4