КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суд м. Києва від 24 вересня 2019 року, відносно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Цеглед Республіки Угорщина, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України,

за участю
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з визначенням ОСОБА_7 застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 700 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 01 години 00 хвилин 22 вересня 2019 року.
Згідно ухвали, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, майновий стан підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, той факт, що він не одружений, не працює, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, а також суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та прийшов до висновку, що з боку підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, вказав, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 192 700 грн. підозрюваному ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, без визначення застави.

Як зазначає апелянт, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням норм кримінального процесуального права, а також невідповідністю застосованого запобіжного заходу тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного через суворість.
На думку захисника, при винесенні ухвали слідчий суддя, усупереч ст. 178 КПК України, не врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, відсутність у нього судимості та повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Не враховано також майновий стан ОСОБА_7 , міцність його соціальних зв`язків в місці проживання, наявність у нього родини та утриманців. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя мав можливість переконатися у наявності вказаних обставин та застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також захисник вказує, що слідчий суддя визначив завідомо непомірний розмір застави для ОСОБА_7 ,
В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 вказує на необгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.289 КК України та наявність всіх підстав для кваліфікації його дій за ч.1 ст. 396 КК України, за якою не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 , в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Захисник вважає, що дана ухвала є незаконною та стверджує, що прокурором не доведено, а слідчим суддею не обгрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заході не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, сторона захисту вважає безпідставною версію сторони обвинувачення з приводу причетності ОСОБА_11 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, адже він не приймав участь у незаконному заволодінні транспортним засобом, а лише не повідомив про його скоєння правоохоронні органи, і в його діях може бути наявним інший склад кримінального правопорушення (на кшталт ст. 198 КК України), але аж ніяк не ст.289 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, розслідується кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0007942 від 21 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 289 КК України

Органом досудового розслідування встановлено, що 19 вересня 2019 року ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з ОСОБА_12 та невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, обравши об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 . Заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі, цього ж дня, ОСОБА_12 діючи за заздалегідь розробленим планом спільно з ОСОБА_7 та невстановленими особами досудовим розслідуванням особами, визначили першочергове місце залишення автомобіля марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , у дворі будинку по пр-ту Оболонському 40-А, в м. Києві, після незаконного заволодіннним, про що шляхом телефонного дзвінка ОСОБА_7 повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу. Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 вересня 2019 року, в період часу з 08 години 30 хвилин до 11 години, невстановлена особа, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та іншою невстановленою особою, виконуючи свою злочинну роль в частині незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшла до автомобіля «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Малишко 3 в м. Києві, та у невстановлений спосіб відкрила двері даного автомобіля, запустила двигун в робочий стан та рушила з місця, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено разом із ОСОБА_12 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, виконуючи відведену йому роль, цього ж дня близько 11 години 50 хвилин по вул. Полярній 10-В в м. Києві отримав від невстановленої досудовим розслідування ключ від автомобіля «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою подальшого його приховування та розбирання на запчастини. В подальшому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, виконуючи відведену їм роль у незаконному заволодінні транспортним засобом, приїхали до автомобіля «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився в дворі будинку по пр-ту Оболонському 40-А в м. Києві, та з метою маскування предмету кримінального правопорушення і подальшого його розбирання на запчастини, начепили на належний потерпілій ОСОБА_13 автомобіль «Хонда Акорд» номера польської реєстрації, яким стали GNV 836, запустивши двигун в робочий стан, рушили з місця, перепаркувавши даний автомобіль по цій же адресі в більш сприятливе місце для подальшого переміщення даного транспортного засобу з метою його розбирання на запчастини. Після чого, в ході проведення оперативно-розшукових заходів ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 21 вересня 2019 року по пр-ту Оболонському 40-А в м. Києві було затримано працівниками поліції. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановлених осіб, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , були спричинені матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_13 на суму 13000 доларів США.
За цим фактом 21 вересня 2019 року було розпочато кримінальне провадження за №0007942 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

22 вересня 2019 року ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

22 вересня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

24 вересня 2019 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного Непоради ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суд м. Києва від 24 вересня 2019 рокузазначене клопотання було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з визначенням ОСОБА_7 застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 700 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_15 ,в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_16 ,інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави на даний час вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 впливати на свідків у кримінальному провадженні,який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишається існувати та вірогідність його настання є досить високою.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення продовжує існувати з огляду на характер інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутність легальних засобів для існування.

Враховуючи викладене, вимоги апеляційних скарг в цій частині не заслуговують на увагу.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах з доповненнями, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
При цьому колегією суддів також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин справи, тяжкості злочину, визначив заставу, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Підстав вважати розмір застави визначеної ОСОБА_7 непомірним, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, немає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційних скарг.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суд м. Києва від 24 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з визначенням ОСОБА_7 застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 700 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, а також трок тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 01 години 00 хвилин 22 вересня 2019 року залишити без змін, а апеляційні скаргизахисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5750/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_17
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1