1Справа № 335/8957/19 1-кс/335/5579/2019
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_3 , поданого в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений на автомобіль IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , ключі від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , та причеп-платформу VIBERTI, номерний знак НОМЕР_2 ; зобов`язати слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області або прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, що виконує процесуальне керівництво прийняти процесуальне рішення про повернення у власність вказаного майна.
На обґрунтування клопотання зазначає, зокрема, що 22.04.2019, службовими особами Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, під час огляду місця події було описане майно, а саме: автомобіль IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , ключі від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , причеп-платформу VIBERTI, номерний знак НОМЕР_2 та металеві конструкції сірого кольору у кількості 6 одиниць.
Проте, вилучені автомобіль, причеп-платформа та ключі від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснювали лише перевезення металевих конструкцій згідно акту про внутрішнє переміщення. Вантаж, лише транспортувався заявником ОСОБА_3 на зберігання на інше місце, згідно договору на перевезення, на підтвердження чого долучено певні докази.
Посилаючись на те, що відсутні законні підстави для подальшого арешту вказаного майна, оскільки воно не має відношення до розслідуваємого кримінального провадження, представник заявника адвокат ОСОБА_4 наполягає на задоволенні клопотання.
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 30.10.2019 подав суду заяву в якій він просить клопотання про скасування арешту майна розглянути без фіксації, та його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 та заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 30.10.2019 подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Слідчий ОСОБА_5 в заяві зазначає, що проти скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2019 не заперечує.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази за клопотанням про скасування арешту майна приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019, у справі № 335/4501/19 провадження 1-кс/335/2959/2019, накладено арешт на автомобіль IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , ключі від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , та причеп-платформу VIBERTI, номерний знак НОМЕР_2 та металеві конструкції сірого кольору зі слідами корозії та ржи у кількості 6 одиниць, вилучених 22.04.2019 під час огляду місця події, а саме ділянки місцевості розташованої на 475 км автомобільного шосе Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь навпроти стаціонарного посту поліції у ОСОБА_3 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 про накладення арешту на майна, вилучене під час проведення огляду, мало значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно було доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події майно підлягало арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна могло в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідало належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Тобто, захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито виключно з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності доведених на час накладення арешту ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Як посилається представник заявника у клопотанні, вилучені автомобіль, причеп-платформа та ключі від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснювали лише перевезення ОСОБА_3 металевих конструкцій згідно акту про внутрішнє переміщення. Вантаж, лише транспортувався на зберігання на інше місце, згідно договору на перевезення, про що надано слідчому судді крім інших документів товарно-транспортну накладну № 573 від 22.04.2019, яка доводить вказані обставини.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).
Окрім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Іатрідіс проти Греції» зазначає, що володіння майном повинно бути законним; «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» - має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно заяви слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 від 30.10.2019, встановлено, що орган досудового розслідування не заперечує проти скасування арешту майна з автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , ключів від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , та причеп-платформи VIBERTI, номерний знак НОМЕР_2 .
Отже, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення доказової бази у даному кримінальному провадженні. Необхідність утримання вищевказаного майна як речових доказів відпала.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним адвокатом ОСОБА_4 , що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту майна, а саме з автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , ключів від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , та причеп-платформи VIBERTI, номерний знак НОМЕР_2 , які були вилучені ще 23.04.2019 та арештовані ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019. За встановлених обставин, враховуючи позицію слідчого щодо відсутності необхідності утримання арештованого майна як речових доказів, скасування арешту з вказаного майна не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.
Таким чином, наявні правові підстави до часткового задоволення клопотання заявника та скасування арешту з майна зазначеного у клопотанні.
Однак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до додаткового зобов`язання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області або прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, що виконує процесуальне керівництво повернути вказане майно, та відсутність підстав до задоволення клопотання заявника у вказаній частині, виходячи з наступного.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту. Таким чином, у разі скасування арешту, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, та не потребується додаткового зобов`язання слідчим суддею слідчого вчинити такі дії.
Враховуючи викладене, вимоги заявника щодо зобов`язання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області або прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, що виконує процесуальне керівництво повернути вказане в клопотанні майно є передчасними та ґрунтуються на припущеннях заявника щодо можливого неповернення вказаного майна, а тому у вказаній частині клопотання є передчасною та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя
Скасувати арешт з майна, вилученого при проведенні 22.04.2019 огляду місця події ділянки місцевості розташованої на 475 км автомобільного шосе Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь навпроти стаціонарного посту поліції у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , ключів від запалювання автомобіля IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , та причеп-платформи VIBERTI, номерний знак НОМЕР_2 , накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзвського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 у справі № 335/4501/19 провадження 1-кс/335/2959/2019.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті.

Слідчий суддя ОСОБА_1