Провадження № 1-кп/537/184/2019
Справа № 537/2986/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000775 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, відповідно до вимог статті 89 КК КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2019 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився на лавочці між будинками АДРЕСА_2 разом із знайомим ОСОБА_3 , побачив у останнього мобільний телефон Samsung Galaxy J6. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_3 шахрайським шляхом.
Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та мети, шляхом зловживання довірою під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy J6», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 550/Кр від 03.07.2019 3886,31 грн., на що останній погодився та добровільно передав зазначений телефон ОСОБА_4 .
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник заволодівши мобільним телефоном марки «Samsung» модель «Galaxy J6», який належить ОСОБА_3 , в подальшому майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 КК України.
12 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, яка спрямована до суду разом із обвинувальним актом.

Згідно умов угоди про примирення, укладеної між потерпілим у кримінальному провадженні №0000775 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі статей 568, 469, 471 КПК України сторони уклали угоду про примирення, згідно якої погодилися, про те, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у кримінальному правопорушенні викладеному у даному вироку суду, а саме, те що він скоїв кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 190 КК України та сторони угоди погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною 1 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 12 липня 2019 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про примирення укладену 12.07.2019 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання визначене угодою сторін кримінального провадження.

Суд, заслухавши прокурора, потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим морже бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначенні статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої злочином, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дата її укладання та підписи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, яка згідно статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про примирення міри покарання, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , яким є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 12 липня 2019 року укладена між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за частиною 1 статті 190 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтею 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє свої права визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до цього у разі затвердження угоди судом.

Судом також встановлено, що укладання угоди про примирення між потерпілою стороною та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Керуючись статтями 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 12 липня 2019 року укладену у кримінальному провадженні № 0000775 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 1 статті 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України, на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання або роботи; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не вбачається.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy J6», чорного кольору, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_3 .

Накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_7 від 25.06.2019 арешт на мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy J6» скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 628 грн. 04 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1