Провадження № 1-кс/592/6986/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , осіб, що подали скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу вищезазначених громадян на бездіяльність слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , яка полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР про можливо вчинений злочин, -

встановив:
У провадження Ковпаківського районного суду м. Суми 09.08.2019 року надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 23.07.2019 року.

Скарга призначалась до розгляду на 21.08.2019 року та була відкладена через перебування слідчого судді в нарадчій кімнаті по постановці вироку про обвинувачення трьох осіб за п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

З скарги вбачається, що 24.07.2019 року слідчому Сумського відділу поліції ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у не долучення слідчим до матеріалів кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1, ч.3 ст. 358 КК України, яке здійснюється з 17.09.2010 року, почеркознавчої експертизи Київського НДІСЕ.

Особи, що звернулись до суду зазначають у поданій скарзі, що бездіяльність слідчого полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме до ЄРДР не було внесено відомості із їх заявою про вчинення кримінального правопорушення, як вважають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Посилаючись на відсутність інформації про внесення відомостей за вищезазначеною заявою до ЄРДР ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять зобов`язати слідчого внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважають заявники, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні особи, що подала скаргу її підтримали, просили задовольнити.

Суду пояснили, що в 1993 році посадові особи Верхньо-Сироватської сільської ради підробили їх підпис в акті погодження меж земельної ділянки на території вказаної сільської ради в результаті чого їх сусіду надано право власності на 393 кв.м. земельної ділянки, якою вони раніше користувались.

В результаті вибуху в 1995 році на балконі їх квартири в будинку по АДРЕСА_1 загинув їх 15 річний син. Вважали, що ця смерть пов`язана з заняттям вказаної земельної ділянки, оскільки син був їх спадкоємцем.

Під час судового розгляду слідчим суддею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роз`яснені процесуальні можливості в порядку цивільного судочинства вирішити питання про визнання недійсними документів про право власності на земельну ділянку передану у власність їх сусідам.

Слідчий ОСОБА_5 з вимогами скарги не погодився. Пояснив, що в матеріалах кримінального провадження відсутній висновок почеркознавчої експертизи саме Київського НДІСЕ, а в наявності два висновки Сумського НДЕКЦ з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підписували акт погодження меж земельної ділянки з сусіднім домоволодінням. Експерт також надав висновок, що не посадові особи сільради вчиняли цей підпис. Порушена в 2010 році справа спочатку розслідувалась Лебединським відділом міліції, потім, в зв`язку зі скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передана до Сумського районного відділу поліції, а потім до Сумського міського відділу поліції.

Слідчий суддя, вивчивши подані письмові докази, пояснення осіб, що подали скаргу приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть , бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Судом встановлено, що 24.07.2019 до слідчого ОСОБА_5 із заявою звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вчинення, на їх думку, кримінального правопорушення слідчими, які розслідували вказану справу, яке полягає у не долучення до справи висновку почеркознавчої експертизи Київського НДІСЕ про проведення якої зазначено у відповіді Генеральної прокуратури від 24.07.2012 року.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення с передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заяво чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин е наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

По суті заяви вбачається, що ОСОБА_3 ОСОБА_4 просять внести відомості щодо вчинення, на їх думку, слідчими, що розслідували кримінальне провадження злочину пов`язаного з не долученням до справи висновку почеркознавчої експертизи, зробленого в Київському НДІСЕ( ні дата експертного дослідження, ні питання, які ставились перед експертами, не вказані).

При цьому, слідчий суддя відзначає, що в кримінальному провадженні в наявності два висновки судової почеркознавчої експертизи від 08.04.2011 року (к п. т 3 а.с. 140) та від 03.04.2012 року (к.п. т 3 а.с. 203) в яких містяться висновки стосовно як справжності підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в акті погодження меж за 1993 рік, так і підписів працівників сільради та інших осіб, на яких вказували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказані висновки зроблені Сумським НДЕКЦ МВС України. Будь-яких відомостей про призначення почеркознавчої експертизи Київському НДІСЕ матеріали кримінального провадження не місять. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїй заяві про можливо вчинений злочин та в судовому засіданні всупереч вимог ст. 22 КПК України не надали суду будь-яких доказів та навіть відомостей, що вказана експертиза призначалась та проводилась саме Київському НДІСЕ, перед експертами вказаної експертної установи ставились питання не вирішені в двох експертних висновках Сумського НДЕКЦ.

Особи, які подали скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливе вчинення злочину іншими слідчими, у своїй заяві виказують припущення про існування експертного висновку, про можливо існування якого лише вказувалось в листі Генеральної прокуратури від 24.07.2012 року, при цьому, не зазначаючи ніяких заперечень проти двох висновків експертів з тих же самих питань які вирішувались в Сумському НДЕКЦ в 2011-2012 роках.

В матеріалах кримінального провадження в наявності рішення Сумського районного суду від 09.11.2009 року залишене без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13.01.2010 року, яким визнано частково недійсним акт погодження меж земельної ділянки, державний акт на право власності сусіда ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0.1594 га.( т.1 а.с. 92-96).

В тексті вказаних судових рішень є посилання на висновок судової почеркознавчої експертизи якою встановлена недійсність підпису ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в акті погодження меж земельної ділянки.

Таким чином, суд вважає, що фактично існує три експертні висновки (з урахуванням посилання на висновок в рішенні по цивільній справі в 2009 році та 2-х висновків в кримінальному провадженні від 2011 та 2012 року) і існування іншого висновку з відмінними висновками зробленого Київським НДІСЕ є лише припущенням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зробленого на підставі листа Генеральної прокуратури, яке перебуває в розпорядженні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з липня 2012 року.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 ОСОБА_4 від 09.08.2019 року на бездіяльність слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливо вчинений злочин за їх заявою від 24.07.2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1