У Х В А Л А

12 листопада 2019 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000338 стосовно обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор: ОСОБА_7 ,

сторона захисту захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

12 листопада 2019 року під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_12 заявив відвід головуючій ОСОБА_1 . Заяву про відвід мотивував упередженим ставленням головуючої до сторони захисту, посилаючись на те, що головуюча переривала захисника під час заявлення відводу іншому учаснику кримінального провадження. Зазначив, що ведення суддею ОСОБА_1 судового засідання відбувалось всупереч вимогам ст. 8 Кодексу суддівської етики, згідно з якою суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.
Також зазначив, що складання та оголошення судом резолютивної частини ухвал щодо відводів, заявлених в ході судових засідань 11 та 12 листопада 2019 року, суперечило вимогам статті 82 КПК України, згідно з якими, ухвала суду про задоволення або відмову у задоволенні відводу повинна бути вмотивованою.
Прокурор заперечував проти заявленого відводу головуючій, оскільки вважав наведені на обґрунтування відводу такими, що не гуртуються на положення закону.
Захисник ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заяву про відвід головуючої підтримали.
Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_11 заяву про відвід судді підтримали, крім того, зазначили, що переривання головуючою промов учасників кримінального провадження зі сторони захисту, свідчать про зневажливе ставлення до них.
Захисник ОСОБА_10 заявлений відвід підтримала, посилаючись на упереджену поведінку головуючої відносно сторони захисту.
Захисник ОСОБА_8 також підтримала заяву про відвід головуючої. Додала, що вона, як захисник, внаслідок дій головуючої була позбавлена можливості завершити заявлення відводу прокурору у одному судовому засіданні. Крім того, головуюча в ході судового засідання самостійно встановлювала порядок надання правової допомоги її підзахисному. Також, призначивши наступне судове засідання у короткі строки, головуюча не врахувала зайнятість деяких захисників у інших провадженнях. Крім того, виявила упереджене ставлення до сторони захисту, оскільки змінила порядок ведення судового засідання за проханням прокурора, при цьому не з`ясувавши думку сторони захисту з даного приводу. Таким чином, вважала, що внаслідок таких дій судді, нівелюється поняття справедливого судочинства.
Заслухавши позиції учасників підготовчого судового засідання, суд виходить з наступного.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Як вбачається зі змісту заяви захисника ОСОБА_12 про відвід головуючій доводи стосовно наявності сумнівів щодо неупередженості судді ґрунтуються на незгоді захисника з порядком ведення суддею ОСОБА_1 судового засідання та щодо оголошення складом суду резолютивної частини ухвал, за результатами розгляду попередніх відводів, заявлених стороною захисту в ході судових засідань 11 та 12 листопада 2019 року.
Даючи оцінку наведеним обґрунтуванням захисника щодо заявленого відводу, суд виходить із такого.
Відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
При цьому, згідно з ст. 8 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.
За змістом ч. 1, 2 ст. 329 КПК України сторони кримінального провадження заявляють клопотання, подають заперечення лише після надання їм слова головуючим у судовому засіданні. Сторони кримінального провадження зобов`язані додержуватися порядку в судовому засіданні і беззаперечно підкорятися відповідним розпорядженням головуючого у судовому засіданні.
З урахуванням зазначеного, доводи захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про виявлену головуючою зневагу до сторони захисту з тих підстав, що під час висловлення зауважень головуюча суддя ОСОБА_1 переривала виступи захисників та надавала вказівку висловлюватися виключно по суті поставленого запитання, суд сприймає критично, вважаючи їх безпідставними і такими, що не вказують на упередженість суду, а є реалізацією повноважень головуючої у судовому засіданні з метою забезпечення дотримання розумних строків провадження та послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків відповідно до вимог закону, усунення з судового розгляду всього, що не має значення для кримінального провадження.
З цих же підстав, суд також критично оцінює доводи захисника ОСОБА_8 про упереджене ставлення головуючої до сторони захисту, у зв`язку із зміною порядку заслуховування учасників підготовчого судового засідання. Захисник вказала, що головуюча на прохання прокурора надала йому можливість висловитись з приводу заявленого йому відводу пізніше, у зв`язку з необхідністю ознайомитись з доданими до заяви про відвід документами. При цьому, на переконання захисника ОСОБА_8 , головуюча повинна була з`ясувати думку сторони захисту з даного приводу.
Однак суд звертає увагу, що головуючою відповідно до положень ч. 3 ст. 81 КПК України була надана можливість усім бажаючим учасникам висловитись з приводу заявленого відводу після отримання пояснень прокурора.
Відтак, головування судді, прийняття того чи іншого рішення з приводу заявлених клопотань не може свідчити про порушення ст. 8 Кодексу суддівської етики, упередженість судді чи заінтересованість у результатах розгляду провадження, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду.
Разом із тим, оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді провадження надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку.
Суд також вважає безпідставними доводи захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з приводу недопустимості переривання судом захисника під час заявлення ним відводу іншому учаснику кримінального провадження.
Так, у судовому засіданні 11 листопада 2019 року, під час оголошення захисником ОСОБА_8 заяви про відвід прокурору ОСОБА_7 , головуюча перервала виступ захисника. При цьому керувалась закінченням робочого часу, та надала можливість продовжити заявлення відводу у наступному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу призначеного для відпочинку. Отже, в даному випадку головуюча керувалась імперативними приписами КПК України щодо безперервності судового розгляду.
З цих же підстав, суд вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_8 про обов`язок суду з`ясувати наявність у захисників можливості прибути у судове засідання після оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку з закінченням робочого часу.
Також, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства, доводи захисника ОСОБА_12 в обґрунтування заявленого відводу з приводу неможливості складання та оголошення судом лише резолютивної частини рішення за результатами розгляду відводу, оскільки питання щодо останнього, відповідно до ч. 3 ст. 82 КПК України, вирішується вмотивованою ухвалою суду.
У цій частині доводи про упередженість суді фактично зводяться до незгоди захисника ОСОБА_12 з порядком постановлення та оголошення судом ухвали.
Проте, такі доводи захисника не можуть слугувати підставою для відводу головуючої, оскільки право суду на складання і оголошення резолютивної частини ухвали передбачено ч. 2 ст. 376 КПК України. Реалізація судом цього права здійснюється з метою забезпечення судового розгляду в розумні строки та ухвалення мотивованого судового рішення, від так не становить порушення прав сторони захисту.
Крім того, колегія суддів зазначає, що будь-яке судове рішення повинно відповідати вимогам щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості. Тому, суд наділений правом застосовувати приписи ч. 2 ст. 376 КПК України незалежно від питань, які належить вирішити ухвалою суду.

Отже, у своїй сукупності, вищезазначені доводи захисника ОСОБА_12 та інших захисників обвинувачених, щодо допущених головуючою порушень, по суті зводяться до оцінки, як упереджених, звичайних процесуальних дій суду, які відповідають положенням кримінального процесуального законодавства.
Такі доводи, на переконання суду, направлені на формування хибних висновків про упередженість судді ОСОБА_1 та необхідність зміни складу суду.

Інших обставин, які б об`єктивно вказували на упередженість судді ОСОБА_1 та унеможливлювали її участь у кримінальному провадженні захисником ОСОБА_12 у заяві про відвід зазначено не було.
З огляду на це, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви захисника ОСОБА_12 про відвід судді ОСОБА_1 , внаслідок чого дана заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 371, 372, 375, 376 КПК України,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_12 про відвід головуючій у судовому засіданні ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3