Провадження № 1-кп/369/359/19
В И Р О К
іменем України
08.10.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001144 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком від 19.03.2014 року за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, звільнений 04.06.2016 року з Олександрівського ВЦ Кіровоградської області (№ 104) на підставі ухвали від 27.01.2016 року Олександрівського районного суду Кіровоградської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком від 19.03.2014 року за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, звільнившись 04.06.2016 року з Олександрівського ВЦ Кіровоградської області (№ 104) на підставі ухвали від 27.01.2016 року Олександрівського районного суду Кіровоградської області по відбуттю строку покарання, 23.12.2017 року, точно часу не встановлено, перебуваючи на Михайлівській площі (площі Леніна) в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_7 , який діяв від імені ОСОБА_5 , неправдиві відомості з приводу наміру придбання автомобіля марки «ВАЗ 2106305», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , вартістю, згідно висновку експерта № 12-1/472 від 23.05.2018 року, 23680 грн., не маючи на меті цього робити, тим самим ввівши в оману ОСОБА_7 , як наслідок отримав від останнього вказаний автомобіль та документи до нього, чим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, після чого зник з місця вчинення злочину на вказаному автомобілі, транспортним засобом розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 23680 грн.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину у висунутому йому обвинуваченні визнав, суду пояснив, що дійсно у спосіб, який вказаний в обвинувальному акті, він заволодів автомобілем «ВАЗ 2106305», д/н НОМЕР_1 , який продав, гроші витратив на власні потреби на забезпечення своєї родини, у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, врахувати, що між ним та потерпілим досягнуто згоди на відшкодування матеріальної та моральної шкоди загальним розміром 30000 грн., з яких 25000 грн. він вже заробив та відшкодував, решту 5000 грн. відшкодує найближчим часом.

Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що автомобіль «ВАЗ 2106305», д/н НОМЕР_1 , вибув з його володіння, оскільки ОСОБА_8 обманув його сина ОСОБА_9 ; також підтвердив, що дійсно ОСОБА_6 відшкодував йому 25000 грн., цивільний позов не заявляв, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги, що він раніше судимий за аналогічний злочин, призначене покарання відбув повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 289 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене та добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_6 діяння та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 289 КК України, без конфіскації майна.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 визнав свою провину, повністю відшкодував задану майнову шкоду, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 може відбутися без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації, тому ухвалює рішення про звільнення обвинуваченого від призначеного йому покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0001144 у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.
Речовий доказ у справі автомобіль «ВАЗ 2106305», д/н НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_10 , - залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1