Справа №584/1537/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/429/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 584/1537/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно якої вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначено йому за цим законом покарання у виді 03 місяців арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що викладені у вирок суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Так, 03 вересня 2018 року близько 18 год. 50 хв. він перебував на авто мийці по АДРЕСА_2 , у нетверезому стані. До нього підійшов невідомий чоловік, який також перебував у алкогольному сп`янінні, та у грубій, нецензурній формі запропонував йому вийти з приміщення. Не знаючи, що даний чоловік працює охоронцем авто мийки, п`ятирнею наніс йому ляпаса. Потерпілий зайшов до приміщення, але ОСОБА_6 з метою отримання якихось пояснень попрямував за останнім. Двері до приміщення були у поганому стані, бовталися на коробці, скло мало тріщини. Намагаючись відчинити двері, декілька разів смикнув їх на себе, у цей час двері завібрували, а тріснуте скло випало. На цьому його дії закінчилися. Відповідно довідки власника авто мийки, ФОП ОСОБА_8 , завдані збитки по розбитому склу були компенсовані, крім того добровільно встановлено нові двері та дверна коробка. Потерпілому компенсовано моральна шкода за завданий ляпас. Призначаючи покарання, судом не враховано те, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, щиро розкаявся. Суд першої інстанції не застосував ст. 45, ст. 46 КК України, за наявності підстав закриття провадження у кримінальній справі. ОСОБА_6 позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітніх дітей.

У поданому запереченні, потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. Жодних претензій до обвинуваченого не має, крім того ОСОБА_6 вперше скоїв злочин невеликої тяжкості, компенсував нанесену ним шкоду та усунув добровільно збитки.

Згідно з вироком, 03 вересня 2018 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_6 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці розпиваючи спиртні напої, у альтанці біля авто мийки, за адресою: м. Путивль, вул. Б. Хмельницького, 35 А, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та проявляючи особливу зухвалість, безпричинно штовхнув руками охоронця авто мийки ОСОБА_9 , який просив залишити авто мийку, а потім наніс потерпілому один удар кулаком руки в обличчя, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у виді синця лівої щоки. З метою уникнення конфлікту, потерпілий ОСОБА_9 забіг до приміщення авто мийки та зачинив двері, утримуючи їх руками. ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, силою відчинив двері та зайшов до приміщення, де ОСОБА_9 забіг до побутової кімнати, та зачинив двері. ОСОБА_6 не реагуючи на зауваження присутніх на авто мийці осіб, підійшов до дверей побутового приміщення і наніс по ним удар рукою, внаслідок чого скло дверей розбилось. У подальшому ОСОБА_6 вийшов з приміщення авто мийки та припинив свої дії.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури потерпілого ОСОБА_9 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В поданій заяві потерпілий просить розглянути провадження без його участі та просить закрити провадження у зв`язку із примиренням.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, прокурора, яка погодилась з апеляційною скаргою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із змісту вироку, суд у порядку статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорювались.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_6 чи правильно він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив обмеження права оспорювання обставин в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 не висловив заперечень про визнання судом недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються, про що свідчить відповідний запис в журналі судового засідання та на технічному носії інформації від 15 січня 2019 року.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, ґрунтується на досліджених у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України доказами, показанням потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав себе винними у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винного, а тому обвинувачений позбавлений права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Доводи обвинуваченого про те, що судом не вірно встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, стосуються встановлених фактичних обставин, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, тому обвинувачений позбавлений права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що апеляційний суд за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ч.2 ст. 394, ст.404 КПК України не вправі перевіряти висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися і стосовно яких у порядку ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, тому апеляційна скарга в частині оспорювання зазначених фактичних обставин кримінального провадження не розглядається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не навчається, раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується посередньо, одружений, має на утриманні малолітню дитину, прохання потерпілого суворо не карати обвинуваченого, відповідно досудової доповіді органу пробації має високий рівень небезпеки для суспільства у зв`язку з чим орган пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції, обставина, що пом`якшує покарання щире каяття , обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначене покарання є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки призначене у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З частини четвертої статті 286 КПК України слідує, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, при цьому не вимагається, щоб ними були злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, неважливо, щоб особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася й активно сприяла розкриттю злочину.

При цьому, законодавцем встановлено лише одну заборону на застосування вказаної норми при звільненні особи від кримінальної відповідальності вчинення корупційного злочину.

Більш широке тлумачення даної норми, а саме заборона її застосування в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді судочинства верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

У відповідності до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, який вчинений вперше.

Колегією суддів встановлено, що потерпілому ОСОБА_9 повністю відшкодована завдана моральна шкода, що підтверджується поданою заявою останнім про примирення, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру останній до обвинуваченого не має.

Водночас, колегія суддів зважає, що в даному випадку вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності, які з одного боку можуть передбачати наявність потерпілих, а з другого, завдають шкоду не тільки приватним інтересам фізичних осіб, а й публічним інтересам.

З огляду на вищевикладене та враховуючи позицію потерпілого, повне відшкодування йому завданої шкоди, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриттю кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2019 року відносно ОСОБА_6 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4