Справа № 202/6753/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000786 від 01.10.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000786 від 01.10.2019 року.
Згідно з клопотанням в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000786 від 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 29.09.2019 року, точного часу не встановлено, у ОСОБА_6 у зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами з потерпілим ОСОБА_7 виник умисел на порушення громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї.
З цією метою 29.09.2019 року, близько о 03:00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою із невстановленими особами, знаходячись біля розважального закладу «Фаворит», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, буд. 5, тобто в громадському місці, виконуючи свій злочинний намір, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві елементарні норми і правила поведінки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, здійснив із невстановленої на даний час досудовим розслідуванням вогнепальної зброї не менш одного пострілу в руку ОСОБА_7 та одного пострілу в руку ОСОБА_8 , спричинивши останнім тілесні ушкодження та порушення спокою громадян, які були свідками вказаного конфлікту та знаходилися біля вхідної двері кафе «Фаворит».
У ході розслідування допитаний як потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що в ніч з 28.09.2019 року на 29.09.2019 року знаходився в клубі «Фаворит», який знаходиться в м. Верньодніпровську Дніпропетровської області, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . 29.09.2019 року, близько о 03:00 год., вказані особи перебували біля входу в клуб «Фаворит» та на відставні близько 10 метрів від входу в заклад виник конфлікт між сторонніми особами, в ході якого потерпілий разом з ОСОБА_9 його залагодили. Далі потерпілий разом з ОСОБА_9 знаходились біля входу в клуб «Фаворит», де до них підійшло троє раніше невідомих осіб, один з яких почав пред`являти претензії з приводу участі у вищевказаному конфлікті. Далі вказаний чоловік, який пред`являв претензії, з внутрішнього кишені куртки дістав пістолет та здійснив один постріл в руку потерпілого, яка знаходилась в кишені. Побачивши вказані дії невідомого, ОСОБА_12 намагався вихопити вказану зброю, але невідомий чоловік також здійснив постріл в руку ОСОБА_13 . Після вказаних дій невідомі особи покинули місце події.
При проведенні слідчої дії впізнання особи по фотознімкам потерпілий ОСОБА_7 впізнав на одному із наданих фотознімків ОСОБА_6 , 1992 року народження, як особу, яка здійснила постріл в нього та ОСОБА_14 .
Допитано свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що в ніч з 28.09.2019 року на 29.09.2019 року вона знаходилась в клубі «Фаворит» в місті Верхньодніпровську разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , де відпочивали. 29.09.2019 року, близько о 04:00 год., ОСОБА_15 знаходилась на відстані близько 50 метрів від клубу та в цей момент почула постріл. Далі ОСОБА_18 біля клубу почала шукати свого брата ОСОБА_14 , який знаходився на дорозі неподалік клубу «Фаворит» з пошкодженою рукою, далі свідок направилась в клуб для встановлення обставин ушкодження та їй на зустріч вийшов невідомий чоловік, якого вона неодноразово бачила, але даних не знає, який тримав у лівій руці предмет, що ззовні схожий на пістолет, та плечем штовхнув ОСОБА_18 , при цьому пригрозив, що в неї будуть проблеми через те, що вона багато знає.
В ході проведення слідчих (розшукових) дій, а саме допитів свідків та отримання оперативної інформації, встановлено, що до вчинення вищевказаного злочину, окрім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також можуть бути причетними ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, встановлено, що ОСОБА_6 після вчинення зазначеного злочину часто пересувається на автомобілі марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому також пересувається ОСОБА_20 , де може знаходитися знаряддя вчинення злочину.
22.10.2019 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_4 було проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_20 .
Під час проведення обшуку було виявлено наступне майно: предмет, що схожий на мисливську рушницю «Eskort», та 14 предметів, схожих на патрони 12 калібру.
Таким чином, вилучене в ході обшуку є фактично речовим доказом у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним слідчий просила накласти арешт на предмет, що схожий на мисливську рушницю «Eskort», та 14 предметів, котрі схожі на патрони 12 калібру, вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_20 .
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000786 від 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 року було надано дозвіл на проведення обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_20 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_21 , з метою відшукання та вилучення знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зокрема вогнепальної зброї, мобільних телефонів, сім-карток.
Відповідно до протоколу обшуку від 22.10.2019 року в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_20 , був вилучений предмет, що схожий на мисливську рушницю «Eskort», та 14 предметів, котрі схожі на патрони 12 калібру.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.10.2019 року предмет, що схожий на биту, та предмет, що схожий на телескопічну дубинку, що вилучені 22.10.2019 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000786 від 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що клопотання є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, оскільки в порушення вищевказаних норм діючого КПК України в клопотанні слідчого не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України і яким саме. Клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт вказаного майна. Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не зазначила, які конкретно відомості містить вказане майно, на яке необхідно накласти арешт, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, має значення зазначене майно, та не вказано, яким чином та які саме предмети можуть являтися предметом злочинних дій. У клопотанні також відсутнє належне обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 статті 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.
Також з тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку слідчим не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
За встановлених обставин клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000786 від 01.10.2019 року на предмет, що схожий на мисливську рушницю «Eskort», та 14 предметів, котрі схожі на патрони 12 калібру, вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_20 , задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000786 від 01.10.2019 року на предмет, що схожий на мисливську рушницю «Eskort», та 14 предметів, котрі схожі на патрони 12 калібру, вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_20 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1