Справа № 509/1862/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

представника органу опіки та піклування Овідіопольської РДА ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження № 0001725, внесене до ЄРДР 15.08.2017 року, з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бородіно Тарутінського району Одеської області, болгарина за національністю, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця фактичного проживання, раніше судимого:
- 14.02.2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.156 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 року, в період часу з 09: 30 год. до 10:00 год., ОСОБА_10 , знаходячись у будівлі літнього душу на території будинку АДРЕСА_2 , з метою здійснення розпусних дій, скориставшись тим, що власниця вказаного будинку ОСОБА_7 була відсутня за місцем свого мешкання, достовірно знаючи про те, що її підопічна, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, в присутності останньої оголив свій статевий орган і демонструючи його, намагався всовувати ОСОБА_6 до рота, чим викликав фізичне розбещення малолітньої ОСОБА_6 .
Своїми умисними діями ОСОБА_10 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину не визнав, від надання показів відмовився.

Не зважаючи не невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

- показами малолітньої потерпілої ОСОБА_6 про те, що в той день вона з мамою ( ОСОБА_7 ) перебувала у подвірні будинку. Її до літнього душу покликав ОСОБА_11 . Вона підійшла до нього. У літньому душі ОСОБА_11 зняв шорти, оголив свій статевий орган, який намагався засунути їй до рота, але вона міцно стиснула зуби та йому це не вдалося. В цей час до літнього душу увійшла мама та ОСОБА_11 одяг шорти;

- показами законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона є опікуном малодітної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з нею за адресою: АДРЕСА_2 . В той день вона перебувала у дворі. До них прийшов ОСОБА_12 , який працює по найму. До травня 2017 року він працював у її сина. Він прийшов забрати особисті речі і документи, які залишив взимку. Вона пішла до сусіда, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходились у дворі. Коли вернулась, вона не побачила ні ОСОБА_14 ні ОСОБА_13 . Вона зайшла до літнього душу та побачила там ОСОБА_13 , яка своєю рукою закривала свій рот та ОСОБА_14 , який одягав шорти. Вона спросила, що відбувається, на що ОСОБА_14 сказав, що вони грають в схованку. ОСОБА_13 їй розповіла про те, що ОСОБА_11 намагався засунути їй до рота свій половий орган, а ОСОБА_14 на ці слова стояв і мовчав. Вона стала на нього кричати, а він сказав вибачте та пішов гать. Вона була у шоку від того, що відбулося, зателефонувала сину та розповіла про те, що відбулося. Її син ОСОБА_15 знайшов ОСОБА_14 та привіз його до них додому. До них зайшов сусід ОСОБА_16 , який почув гучні розмови зі ОСОБА_17 . ОСОБА_18 не заперечував того, що відбулося, а тільки просив пробачення та просив не заявляти до поліції. Це також чула дружина ОСОБА_19 . Після цього ОСОБА_18 втік в напрямку школи;

- показами свідка ОСОБА_20 про те, що в той день до них додому зайшла сусідка Світла, яка розповіла, що ОСОБА_12 , який деякий час працював у них, у приміщенні літного душу оголив перед її малолітньою донькою свій статевий орган та намагався засунути його їх до рота. Пізніше він почув, що у городі ОСОБА_13 кричить її син ОСОБА_15 . Коли він вийшов на улицю то побачив, що ОСОБА_18 казав, що так більше робити не буде, просив пробачення та просив не визивати поліцію. Він ОСОБА_15 запропонував відвезти ОСОБА_18 до поліції, який почувши це втік;

- показами свідка ОСОБА_21 , яка надала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_20 ;

- показами свідка ОСОБА_22 про те, що його мати проживає неподалік від нього. Вона є опікуном малолітньої ОСОБА_23 . Його знайомий ОСОБА_12 деякий час працював у нього. Стянов жив по знайомим, а з січня 2017 року до травня 2017 року проживав у недобудованому будинку його матері. В той день йому зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_12 зачинився з ОСОБА_24 у літньому душі та намагався засунути їй до рота свій половий орган. Він поїхав з дому та знайшов ОСОБА_25 на вулиці Щорса в с.Калаглія та відвіз до мами. Там ОСОБА_12 визнав той факт, що він дійсно зробив те, що йому казала мати, просив вибачення за скоєне, просив не викликати поліцію. Це чули сусіди ОСОБА_26 . Після цього ОСОБА_12 втік;

- листом в.о. директора Овідіопольського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_27 до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 14.08.2017 року;

- заявою ОСОБА_7 від 15.08.2017 року;

- витягом з кримінального провадження №0001725 внесеного до ЄРДР 15.08.2017 року за ст.156 ч.2 КК України;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 15.08.2017 року, який було проведено за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 15.08.2017 року, проведеного в приміщенні кабінету №9 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- рапортом від 20.08.2017 року;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 ;

- копією розпорядження Овідіопольської РДА № 964 від 23.08.2012 року;

- висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_6 від 05.10.2016 року.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми, вину обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ст.156 ч.2 КК України повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ст.156 ч.2 КК України.
Призначення покарання ОСОБА_10 підлягає в межах санкції ст.156 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_10 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_10 був засуджений, судимість у встановленому порядку не знята і не погашена, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

відсутність обставин, що пом`якшують покарання (ст.66 КК України).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.156 ч.2 КК України та призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з вихованням неповнолітніх дітей на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, з 12.05.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1