Справа № 138/2823/19
Провадження №:1-кс/138/837/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000701 від 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07.11.2019 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської місцевої ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000701 від 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 01.11.2019 до Могилів-Подільського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка поживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що її брат ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки «LG X-135» із кишені куртки її сина ОСОБА_7 .

За даним. фактом 01.11.2019 Могилів-Подільським ВП ГУНП у Вінницькій області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Будучи допитаною в якості потерпілої, ОСОБА_5 повідомила, що 29.10.2019 її син ОСОБА_8 прийшовши до домоволодіння своєї бабусі ОСОБА_9 виявив, що із його кишені куртки зник його мобільний телефон марки «LG X-135» чорного кольору. В останнє її син ОСОБА_7 ходив на ринок в м. Могилеві-Подільському із її братом ОСОБА_6 . Після цього, телефон її син ОСОБА_7 не бачив.
06.11.2019 під час огляду місця події за адресою: вул. Чорновола м. Могилів-Подільський, ОСОБА_10 добровільно, у присутності двох понятих, видав працівникам поліції мобільний телефон марки «LG X-135» чорного кольору. В ході відібрання пояснення ОСОБА_10 пояснив, що даний мобільний телефон марки «LG X-135» чорного кольору він придбав у ОСОБА_6 за 170 грн.

Оглядом мобільного телефону встановлено, що предметом огляду являється мобільний телефон марки «LG X135», чорного кольору, який на момент огляду вимкнений. При зовнішньому огляді мобільного телефону встановлено, що телефон має пластиковий корпус. Тип корпусу моноблок. Діагональ екрана 4,3 дюймів. Розширення дисплею 800 x 480. Ширина даного телефонна 65 мм, висота 125 мм., товщина 10 мм. Телефон має основну та фронтальну камеру. Розширення основної камери 5 Мп. В телефон вмонтовано функцію фотоспалаху. Розширення фронтальної 1,3 Мп. Телефон підтримує роботу двох сім карт. Також телефон має 4 ГБ внутрішньої пам`яті. При зняті задньої кришки, наявна батарея потужністю 1540 mAh. Під даною батареєю наявний штрих-код із IMEI. IMEI1 А: НОМЕР_1 , IMEI2 В: НОМЕР_2 . Також на телефоні під батареєю налічується 3 (три) місця під сім-карту та флеш-карту.

Постановою від 06.11.2019 мобільний телефон марки «LG X135», чорного кольору визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000701 від 01.11.2019.

За таких підстав, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказаний вище мобільний телефон з правом користування без права відчуження.

Прокурор, слідчий та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просять клопотання задовольнити. Вказане не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчий суддя встановив, що 06.11.2019 ОСОБА_10 в присутності двох понятих добровільно видав мобільний телефон марки «LG X135», чорного кольору, який, як вказує останній, він придбав у ОСОБА_6 за 170 гривень.
Слідчий довів, що вказане майно може бути предметом кримінально протиправних дій та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000701 від 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «LG X135», чорного кольору, IMEI1 А: НОМЕР_1 , IMEI2 В: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ,з правом користування без права відчуження.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, слідчому та ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1