Справа №211/5325/19
Провадження № 1-кп/211/619/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001185 від 16.08.2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, який офіційно не працює, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.03.1998 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу за ч.1 ст.215-3 КК України до 1 року позбавлення волі;

-09.06.1998 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст. 17, 215-2 ч.1, 140 ч.2, 42 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна;

-21.01.1999 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст. 140 ч.3, 17 ч.2, 140 ч.3, 141, 193 ч.3, 42 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-27.01.2005 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-30.06.2010 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

-17.12.2014 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 23.04.2019 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 13.07.2019 близько 11-30 годин, проходячи повз гаражі, що розташовані біля будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився біля свого автомобіля марки «Geely Ck 15». В цей момент у ОСОБА_3 , виник раптовий злочинний умисел, спрямований на заволодіння належним ОСОБА_5 , автомобільним акумулятором марки «Forse», шляхом зловживання довірою.
Надалі ОСОБА_3 , діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння автомобільним акумулятором марки «Forse» ємкістю на 60 ампер, який належить ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи дружні та довірливі відносини, що склалися у нього з ОСОБА_5 , з метою заволодіння акумулятором, повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про те, що йому необхідний акумулятор на 2-3 години з метою перевірки справності автомобіля, який ОСОБА_3 планує згодом придбати.
ОСОБА_5 , приймаючи злочинний намір ОСОБА_3 за дійсність та довіряючи останньому, в силу давніх товариських відносин, добровільно передав йому свій акумулятор марки «Forse», ємкістю на 60 ампер. Отримавши акумулятор, ОСОБА_3 , та обернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 заволодів акумулятором марки «Forse», ємкістю на 60 ампер, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1180 від 22.08.2019 року становить 687,50 грн., чим завдав своїми діями ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив своїми показаннями обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що влітку 2019 року попросив у потерпілого акумулятор, який поставив на свою машину та уїхав. В подальшому акумулятор продав. Він щиро кається у скоєному, просить не карати його суворо.

Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надана заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності, претензій не має, просив покарати суворо.

Визнавши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, має судимості за злочини проти власності, не працює, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, шо обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Згідно висновків досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи позицію потерпілого, який просив покарати обвинуваченого суворо, висновки досудової доповіді, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції статті 190 частини 2 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 11.10.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1