У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемівка Кегичівського
району Харківської області, громадянина України,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого
за адресою:
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 198 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, за ст. 198 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 298 КК України у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 проситьвирок суду змінити, зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 проситьвирок суду змінити, зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбаченихза ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 3 ст. 298 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ст. 198 КК України до двох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 298 КК України до трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 остаточно призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_9 призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 28 листопада 2017року у виді п`яти років позбавлення волі.

Вирок стосовно ОСОБА_9 ніким не оскаржується.

В доводах апеляційної скарги прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
Апелянт звертає увагу на те, що санкція ч. 3 ст. 298 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
З огляду на це, прокурор зазначає, що суд повинен був врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 не працює, не займається діяльністю, пов`язаною з проведенням археологічних розвідок, розкопок та вирішити питання щодо доцільності призначення останньому додаткового покарання або без такого.
В доводах апеляційної скарги захисник, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, вважає, що судом першої інстанції помилково не зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 всі злочини вчинені до 20 червня 2017 року та він перебував під вартою з 01 лютого 2017 року, коли почав відбувати покарання у виді арешту відповідно до вироку Іванківського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року.
Апелянт зазначає, що відповідно до підпункту «г» п. 4 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. На його думку, саме на підставі цієї норми закону, суд повинен зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В доводах апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 , не оскаржуючи фактичних обставин злочину, вважає, що судом першої інстанції помилково не зараховано йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 повторно, в ніч з 06 червня 2016 року на 07 вересня 2016 року більш точний час не встановлено, знаходячись на території господарства АДРЕСА_2 вирішив вчинити крадіжку майна.
В подальшому з метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 взяв на території господарства ломик, проходячи повз приміщення магазину під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_3 та обслуговується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 , ОСОБА_5 вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна з вказаного приміщення. З метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за допомогою ломика пошкодив віконну раму, проник до середини приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки викрав грошові кошти в сумі 110 грн., бувший в користуванні зарядний пристрій до мобільного телефону «SAMSUNG» вартістю 30 грн.; бувший в користуванні зйомник накопичувач - Transcend StoreJet 25М2 1TB TS1TSJ25M2 2.5 USB 2.0 External, серійний номер B503210405, вартістю - 950 грн., бувший в користуванні ноутбук ASUS, вартістю - 1500 грн. та з тумби, що знаходилась в цій же кімнаті - окуляри вартістю 80 грн.,чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2670 грн.

Крім того, в ніч з 12 жовтня 2016 року на 13 жовтня 2016 року приблизно в 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_9 , який вчинив крадіжку чужого майна з приміщення гаража, що знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_4 , пропозицію надати останньому допомогу в схові та збуті викраденого ним майна.
В подальшому ОСОБА_5 , переслідуючи свій корисливий мотив направлений на отримання заздалегідь одержаного злочинним шляхом майна, погодився на пропозицію ОСОБА_9 та прибув з останнім на територію, що знаходиться поблизу будівлі страхової компанії «Оранта», що по вул. Садова, смт. Іванків, де й знаходилось викрадене ОСОБА_9 майно.
Тієї ж ночі ОСОБА_5 достовірно знаючи, що речі, які знаходяться поблизу будівлі страхової компанії «Оранта», що по вул. Садова, смт. Іванків, здобуті ОСОБА_9 злочинним шляхом, допоміг останньому сховати частину майна, шляхом перенесення до яру, який знаходиться за приміщенням кафе-бару «Водолій» та досяг усної згоди про надання допомоги в його збуті та одержанні за це своєї неконкретизованої частини.
В подальшому ОСОБА_5 переслідуючи свій корисний мотив, з метою одержання викрадених ОСОБА_9 речей, переніс на територію господарства АДРЕСА_2 велосипед «РІХЕ», алюмінієву каністру, алюмінієвий бідон, рулетку, коробку передач, чотири автомобільні колеса з резиною на титанових дисках, бувший в користуванні автомобільний мультимедійний ресівер марки «Mystery», модель «MMD-566U» та збув вказані речі невстановленим особам в м. Коростень Житомирської області та в смт. Іванків, Київської області.

ОСОБА_5 повторно ніч з 13жовтня 2016 року на 14 жовтня 2016 року більш точний часне встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_11 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Перестрибнувши дерев`яний паркан, який обмежує вільний доступ сторонніх осіб на території даного господарства, підійшов до господарської будівлі та через не замкнені вхідні двері зайшов до середини господарської будівлі, звідки викрав майно ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3353 грн. 03 коп.
ОСОБА_5 , повторно, в ніч з 22жовтня 2016 року на 23 жовтня 2016 року більш точний час не встановлено, проходячи повз територію господарства № 32/3, що знаходиться по тій же вулиці, побачив недобудовану споруду, яка належить ОСОБА_12 , вирішив вчинити таємне проникнення до недобудованої споруди та викрадення з неї майна.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, проник на територію господарства АДРЕСА_6 та в подальшому через отвір, призначений для вхідних дверей . проник до середини недобудованої споруди, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2831 грн. 67 коп. та потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1540 грн.

В ніч 27жовтня 2016 року приблизно в 01 год. 00 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до приміщення гаража, що знаходиться поблизу господарства АДРЕСА_7 , з метою реалізації свого умислу, пошкодив покрівлю гаража та таким чином проник до середини приміщення, звідки намагався викрасти чуже майно, проте з причин, що не залежали від його волі не зміг вчинити крадіжку, у зв`язку з чим, з метою доведення свого умислу до кінця, зв`язався телефоном з ОСОБА_5 з проханням підійти до будинку АДРЕСА_3 для надання йому допомоги.
В подальшому, знаходячись поблизу будинку № 14 по вул. І.Проскури смт. Іванків ОСОБА_9 та ОСОБА_5 домовились про спільне викрадення чужого майна з приміщення гаража, що знаходиться поблизу господарства АДРЕСА_7 .
З метою доведення свого умислу, направленого та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 через отвір в покрівлі, який був заздалегідь підготовлений ОСОБА_9 , проникли до приміщення вказаного гаража, який належить ОСОБА_15 , виявили та в подальшому викрали з вказаного приміщення чуже майно, чим спричинили ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 4766 грн. 66 коп.
В ніч з 29жовтня 2016 року на 30 жовтня 2016 року приблизно в 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 вирішив здійснити крадіжку з будівлі Іванківського районного територіального центру соціального обслуговування, яка розташована за адресою: Київська обл., смт. Іванків, вул. І.Проскури, буд. 13.

В подальшому, 30 жовтня 2016 року приблизно в 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 з метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, знаючи, що о такій порі доби в приміщенні даного територіального центру відсутні особи, які б могли його виявити та завадити вчиненню ним кримінального правопорушення, з металевим ломиком в руках прибув до будівлі Іванківського районного територіального центру соціального обслуговування, звідки викрав майно, спричинивши Іванківському районному територіальному центру соціального обслуговування населення (надання соціальних послуг) матеріальну шкоду на загальну суму 4133 грн. 31 коп.
ОСОБА_5 31 жовтня 2016 року приблизно в 03 год. 40 хв., знаходячись поблизу господарського приміщення по АДРЕСА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зламав петлі, на якій висів навісний замок, проник в середину приміщення, звідки викрав чуже майно, чим спричинив ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 2877 грн. 12 коп.
ОСОБА_5 повторно, в середині грудня 2016 року з метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через неогороджену частину потрапив на територію лабораторії підійшов до гаражного приміщення та шляхом взлому навісних замків, відчинив двері, після чого проник до середини, де побачив автомобіль марки «ЛУАЗ», номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , з яких таємно, з корисливих мотивів, викрав мідні запчастини, загальною вагою 6.6 кг. вартістю 620 грн. 40 коп.
В подальшому, з метою отримання грошових коштів за викрадені мідні запчастини, ОСОБА_5 збув їх на пункті прийому металобрухту, що за адресою вул. І.Проскури, буд. 86 в смт. Іванків, чим спричинив директору лабораторії ветеринарної лікарні ОСОБА_17 матеріальні збитки на суму 620 грн. 40 коп.
Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на місцем свого тимчасового проживання - в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , вирішив викрасти мідне облицювання з пам`ятника «Братська могила Радянської Армії та пам`ятник на честь воїнів односельчан» який розташований у центральному парку смт. Іванків Іванківського району Київської області та перебуває на балансі Іванківської селищної ради.

З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 20 січня 2017 року близько 03 год. 00 хв. прийшов до пам`ятника «Братська могила Радянської Армії та пам`ятник на честь воїнів односельчан», який відповідно до паспорта Міністерства культури і мистецтв України № 357 від 09.05.1972 року відноситься до об`єктів (пам`яток) культурної спадщини категорією обліку «національний», вчинив дії спрямовані на умисне пошкодження об`єктів культурної спадщини, а саме: за допомогою плоскогубців, які він завчасно приготував для скоєння даного злочину, таємно викрав частину мідного облицювання із скульптури коліноприклонної сумуючої жінки, що покладає квіти, чим спричинив Іванківській селищній раді матеріальну шкоду.

В подальшому з метою отримання грошових коштів за викрадені частини металевого облицюванняОСОБА_5 переніс їх до пункту прийому металобрухту, що за адресою: АДРЕСА_9 .

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційного скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення; за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ст. 198 КК України як заздалегідь необіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом; за ч. 3 ст. 298 КК України як умисне пошкодження пам`яток національного значення.
Висновки суду в частині доведення винуватості та кваліфікації дій ніким не оскаржуються.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, ці положення закону судом першої інстанції в достатній мірі не враховані.
Колегія суддів звертає увагу на те, що санкцією ч. 3 ст. 298 КК України передбачена можливість призначення додаткового виду покарання позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Як вбачається з вироку, суд ніяким чином не мотивував своє рішення стосовно призначення чи не призначенням додаткового покарання. Більше того, відповідно до резолютивної частини вироку, в ній нічого не зазначено про додаткове покарання.
Допущена судом першої інстанції помилка в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання підлягає виправленню шляхом зміни вироку суду.
Враховуючи те, що прокурором в апеляційній скарзі не ставиться питання про ухвалення нового вироку, колегія суддів з урахуванням того, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не займається діяльністю, пов`язаною з проведенням археологічних розвідок, розкопок та з урахуванням обставини, що пом`якшує щире каяття обвинуваченого та обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, колегія суддів вважає за необхідне не призначати йому додаткове покарання за ч. 3 ст. 298 КК України.
Що стосується доводів захисника обвинуваченого про зарахування останньому в строк покарання строк попереднього ув`язненні з 01 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 засуджений Іванківським районним судом Київської області від 23 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до шести місяців арешту та з 01 лютого 2017 року відбуває покарання.
Відповідно до п. «г» ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, у установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Ухвалою суду першої інстанції від 15 лютого 2017 року прийнято рішення про перебування ОСОБА_5 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з метою оперативного розгляду даної справи.
З урахуванням вищевказаного, колегія суддів зазначає, що строк з 15 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року, є строком попереднього ув`язнення в розумінні положення ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) та підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2019 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 3 ст. 298 КК України змінити в частині призначеного покарання та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ст. 198 КК України до двох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 298 КК України до трьох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29 січня 2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 лютого 2017 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2