Справа № 342/1/19
Провадження № 1-кп/342/59/2019
УХВАЛА
24 жовтня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 13.07.2018 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя республіки АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина Республіки Туреччина, який має професійно-технічну освіту, раніше не судимий, не працює, утримується в дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Коломийська ВК-41»

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений/ цивільний відповідач ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

перекладач ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні 24.10.2019 прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Покликається на те, що досудовим розслідування встановлено, що 13.07.2018 близько 02 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , із погрозою застосування кухонного ножа та вчинення насильницьких дій, здійснив напад та захопив як заручницю ОСОБА_9 , яку до 07год.30 хв. утримував в будинку, застосовуючи до неї психічне насильство та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вимагаючи при цьому від працівників поліції, як умову звільнення заручниці, видати йому її мобільний телефон. Зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 1 ст. 147 КК України, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі; він є іноземцем та нелегально перебуває на території України, де не має постійного місця проживання; його соціальні зв`язки відсутні; він може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони безпосередньо знайомі та йому відомі їхні адреси проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 перебуває на території України незаконно, будучи депортованим за її межі 20.02.2018 та йому заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки, до 09.02.2021.

Захисник не погоджується з клопотанням прокурора, вважає, що до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зазначає, що прокурором тільки наведені ризики, але не доведені, а право обвинуваченого на свободу пересування є порушеним.

Обвинувачений підтримує позицію свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_9 та її представник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не прибули. Потерпіла подала до суду заяву, в якій просить до постановлення вироку у справі справу розглядати без її участі. Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 повідомив суд про неможливість прибуття в судове засідання 24.10.2019.

Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Ч.2 згаданої статті зобов`язує суд розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується за ч.1 ст. 147 КК України у вчиненні умисних дій, які виразились у триманні особи, як заручника, з метою спонукання службової особи до вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника.

Ухвалою Городенківського районного суду від 08.01.2019 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на час судового розгляду кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 25.07.2019 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено з 05.09.2019 до 03.11.2019 включно.

Згідно вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, та необхідність продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Обвинувачений може переховуватися від суду, так як є іноземцем, не має постійного місця проживання, його соціальні зв`язки на території України відсутні; він може незаконно впливати на потерпілу з якою знайомий, йому відома адреса її проживання; згідно обвинувального акта - злочин обвинуваченим вчинений саме на території домогосподарства потерпілої; він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, перебуває на території України незаконно, 20.02.2018 він депортований за межі України і йому заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки, до 09.02.2021. Суду не надано достовірних відомостей про те, де в Україні має місце проживання ОСОБА_5 .

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 не буде завершений до спливу визначеного ухвалою суду від 25 липня 2019 року строку тримання під вартою, оскільки не допитані всі свідки, зазначені в обвинувальному акті; крім того, захисник заявив клопотання про необхідність оголошення перерви перед допитом обвинуваченого, так як він має необхідність спілкуватись з обвинуваченим за допомогою перекладача.

Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. Тому суд вважає, що є підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183-184,194,196-197,199, 331, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 04.11.2019 до 02.01.2020 включно.

Надіслати копію ухвали дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Коломийська ВК-41» для організації її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1