В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2019 Справа №607/14658/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001627 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 10 квітня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, за вироком від 17 жовтня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області обвинуваченого ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави, який було замінено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на покарання у виді 60 годин громадських робіт (які на момент винесення даного вироку відбув), після чого 07 листопада 2017 року ОСОБА_3 взято на облік Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, куди вказаний обвинувачений 15 грудня 2017 року прибув, де із ним було проведено бесіду, під час якої йому роз`яснено: порядок та умови відбування покарання у виді громадський робіт; ознайомлено з встановленими законодавством вимогами, яких повинні дотримуватись особи, засуджені де громадських робіт; повідомлено про встановлену законом відповідальність за ухилення від їх відбування.

18 грудня 2017 року за направленням Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України обвинувачений ОСОБА_3 з`явився в КП «Об`єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя», де здав направлення на відбування громадських робіт і Цього ж дня директором вказаного підприємства винесено наказ про прийняття засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин, які полягають у виконанні суспільно-корисних робіт по прибиранню території парку, а також графік виходу засудженого на роботу для відбування покарання у виді громадських робіт (у грудні 2017 року ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 48 годин громадських робіт та в січні 2018 року - 12 годин громадських робіт), з якими ознайомлено обвинуваченого 18 грудня 2017 року, відповідно до якого початок терміну відбуття покарання у виді громадських робіт встановлено з 18 грудня 2017 року, по 4 години на день.

18 та 19 грудня 2017 року ОСОБА_3 з`явився в КП «Об`єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» та відпрацював 8 годин громадських робіт, по 4 години кожного дня.

Однак, з 20 грудня 2017 року по 19 липня 2018 року ОСОБА_3 , з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в КП «Об`єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» для відбування громадських робіт не з`являвся без поважних на те причин.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст389 КК України, тобто, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його молодий вік, однак, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, що позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі ближче до нижчої межі санкції.

При цьому, як слідує з матеріалів судового провадження ОСОБА_3 10 квітня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Оскільки злочини за даним вироком вчинено ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, залишивши, з урахуванням, у тому числі, пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, даних про його особу, того, що останній на момент ухвалення даного вироку вже відбув повністю покарання у виді 60 годин громадських робіт, в силі звільнення даного обвинуваченого за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Речовий доказ у кримінальному впровадженні, а саме особову справу №19/2017 на 207 арк. слід повернути ТМРзппЗМРУзпВКП та пробації МЮУ.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки з покладенням на останнього згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України наступних обов`язків:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному впровадженні, а саме особову справу №19/2017 на 207 арк. повернути ТМРзппЗМРУзпВКП та пробації МЮУ.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1