пр. № 1-кс/759/2426/19
ун. № 759/7075/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2019 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004564, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004564, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 22.05.2018 року вчинили незаконні дії, всупереч установленому законом порядку, які виразились в укладанні договору дарування 33/100 частини земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007, з метою уникнення від виконання рішення суду, щодо стягнення грошових коштів належних ОСОБА_6 у сумі 484740 гривень.

Допитаний потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що з 2003 року він познайомився з громадянкою ОСОБА_7 , з якою у них склались досить дружні та довірливі відносини. На протязі спілкування з ОСОБА_7 були часи коли вона брала в борг грошові кошти , але як правило вона повертала їх. В подальшому суми почали зростати. ОСОБА_7 , завинивши певну суму грошових коштів тривалий час не повертала їх, та коли в черговий раз звернулась з проханням надати їй в борг він запропонував їй написати боргові розписки, на що остання погодилась, однак все одно грошових коштів не повернула, тому він вимушений був звернутись до Святошинського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_7 грошових коштів. Після цього розпочались судові розгляди та були винесені відповідні рішення.

30 травня 2018 року йому зателефонував знайомий, який проживає поруч з ділянкою, належну на праві власності ОСОБА_7 за адресою. АДРЕСА_1 , на яку судом було накладено арешт, та повідомив, що невідомі люди здійснюють вирізання на ділянці дерев. Він відразу поїхав на місце, де побачив раніше незнайомих чоловіків , один з яких назвався ОСОБА_8 , який повідомив про те, що він є власником земельної ділянки, і що він придбав у ОСОБА_7 .

Тоді він вирішив перевірити цю інформацію та з`ясував, що 22 травня 2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір дарування 33/100 частини земельної ділянки № ННС 282765, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007, що на праві власності належить ОСОБА_7 , відповідно до якого дарувальник - ОСОБА_7 подарувала , а обдаровуваний - ОСОБА_8 прийняв в дар 33/100 частини земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007.

Згідно інформації з Державного реєстру Речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухому майно ОСОБА_8 набув право власності на частину вказаної земельної ділянки - 33/100 та будинок. Коли він звернувся до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва для з`ясування причин зняття обтяжень, стало відомо, що державним реєстратором Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального відділу управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_9 на підставі заяв № № 28274567, 28001213, відповідних рішень №№ 41176415, 40905681 та інших документів проведено державну реєстрацію припинення обтяження № 22662267 - арешт нерухомого майна, предмет обтяження земельної ділянки кадастровий номер :75:226:0007 по АДРЕСА_1 .

Крім того, він звернувся Головного територіального відділу управління юстиції у Миколаївській області та отримав відповідь, що 18.05.2018 року державним реєстратором Баштанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_9 на підставі заяв № № 28274567, 28001213, відповідних рішень №№ 41176415, 40905681 і інших документів проведено державну реєстрацію припинення обтяження № 22662267 - арешт нерухомого майна, предмет обтяження земельної ділянки кадастровий номер :75:226:0007 по АДРЕСА_1 . Крім того було повідомлено, що акт про проведення Головним територіальним управлінням юстиції службової перевірки від 22.06.2018 направленого до правоохоронних органів.

Отже він вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили незаконні дії, всупереч установленому законом порядку, які виразились в укладанні договору дарування 33/100 частини земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007, з метою уникнення від виконання рішення суду щодо реального стягнення на його користь грошових коштів у сумі 484740 гривень. Таким чином ОСОБА_7 свідомо та умисно здійснювала відчуження майна, яке перебувало під арештом на користь ОСОБА_8 , тобто вони на його думку діяли спільно умисно з корисних мотивів.

Також під час досудового розслідування було встановлено, що 04 жовтня 2017 року ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_10 заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено, та на забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договорами позики накладено арешт на 33/100 частки земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007, що на праві власності належить ОСОБА_7 .

29 листопада 2017 року суддею Святошинського районного суду ОСОБА_10 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договорами позики задоволено та прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 484740 грн. на погашення заборгованості за договорами позики.

12 квітня 2018 року Апеляційним судом міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Святошинського районного суду від 29.11.2017 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договорами позики залишено без задоволення та рішення Святошинського районного суду міста Києва залишено без змін.

22 травня 2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір дарування 33/100 частини земельної ділянки № ННС 282765, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007, що на праві власності належить ОСОБА_7 .

З листа Головного територіального відділу управління юстиції у Миколаївській області 18.05.2018 року слідує, що державним реєстратором Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_9 на підставі заяв № № 28274567, 28001213 та відповідних рішень №№ 41176415, 40905681 та інших документів проведено державну реєстрацію припинення обтяження № 22662267 - арешт нерухомого майна, предмет обтяження земельної ділянки кадастровий номер :75:226:0007, по АДРЕСА_1 . Акт про проведення Головним територіальним управлінням юстиції службової перевірки від 22.06.2018, направленого до правоохоронних органів.

23.11.2018 року суддею Святошинського районного суду м. Києві ОСОБА_11 постанову від 15.05.2018 року Баштанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з 33/100 частини земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007 - скасовано.

25.03.2019 року 33/100 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004564 від 04.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухому майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна суб`єктом права власності на 33/100 частини земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:226:0007 станом на 11.04.2019 року являється ОСОБА_8 ..
Враховуючи вищевказані обставини досудове розслідування вважає, що незастосування арешту зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, що завдасть матеріальної шкоди третім особам.

В судовому засідання слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили суд накласти арешт на земельну ділянку.

Потерпілий та захисник просили накласти арешт на земельну ділянку з метою неможливості подальшого її відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З цією метою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не викликались.

Відомості про дану подію внесені до ЄРДР 4 червня 2018 року за № 0004564.

Викладені обставини кримінального провадження вказують на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 22.05.2018 року вчинили незаконні дії, всупереч установленому законом порядку, які виразились в укладанні договору дарування 33/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,100 га, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 з метою уникнення від виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів, належних ОСОБА_6 у сумі 484740 грн.

Слід зазначити, що на час розгляду клопотання жодній особі даному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Санкцією ст. 356 КК України не передбачено додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Цивільний позов у справі теж не заявлено.

Як вбачається з матеріалів , доданих до клопотання, на спірну земельну ділянку був накладений арешт на підставі ухвали судді від 04.10.2017 у цивільній справі про стягнення боргу, який у встановленому законом порядку не скасований.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року скасовано постанову начальника Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 15.05.2018 про зняття арешту з 33/100 земельної ділянки в АДРЕСА_1 .

Отже, шляхом звернення даної ухвали до виконання, обтяження на спірну земельну ділянку поновлюється і накладення повторного арешту не потребує.

Матеріали клопотання свідчать про відсутність підозрюваної особи і цивільного позову у кримінальному провадженні та можливої конфіскації майна, тому не вбачаю достатніх правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку.

Накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за відсутності для цього підстав не відповідає вимогам КПК України. Матеріали клопотання свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження не є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 170, ч.5 ст.171, 173, 309, 371, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004564, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя

Святошинського районного суду

м. Києва ОСОБА_1