Справа № 523/4460/18
Провадження №1-кп/523/381/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2019 року

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , в присутності потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні №0000082 від 07.01.2019 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК Україниза звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Федосіївка, Красноокнянського району, Одеської області, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 року близько 16:00 юдин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на своєму юбочому місці за касою №-7 в приміщенні «АТБ-маркету», що розташований за ілресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 122/2, де працює касиром, визначила б`єктом свого злочинного умислу грошові кошти, що знаходилися на банківській карті УриватБанк» належній ОСОБА_4 , яку останній, з власної необачності, залишив на касі №7 при здійсненні розрахунку за придбаний ним товар. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 достовірно розуміючи кому належить банківська картка, привласнила банківську карту ОСОБА_4 .
Так, вищевказана банківська карта у вартісному вираженні ніякої матеріальної _ -шості для потерпілого не представляє, але відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п. 1.4, 1.14, 1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні сисстеми та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки банківську діяльність» від 07.12.2000 є офіційним документом - спеціальним юзтіжним засобом, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати юатіжну систему, банк та держателя, а також надають право особі одержання, вберігання та використання інформації про пенсійні кошти та інші грошові адтходження на рахунках та забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків.
Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, знаходячись на своєму робочому місці за касою №-7 в приміщенні «АТБ-маркету», розташований за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 122/2, з метою приховання своїх дій, залучила до реалізації свого злочинного умислу свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, ОСОБА_5 передала вищевказану банківську карту ОСОБА_7 , запевнивши його в приналежності банківської карти їй та, ввівши тим самим в оману, повідомивши при цьому пін-код, кий запам`ятала, обслуговуючи ОСОБА_4 . В свою чергу, ОСОБА_7 , будучи впевненим в добросовісності намірів ОСОБА_5 та не підозрюючи останню в скоєні кримінального правопорушення, направився до банкомату, розташованого по проспекту Добровольського, 114, корп.2 в м. Одеса, де зняв грошові кошти в сумі 14 500 гривень. Після чого, ОСОБА_7 , повернувшись до приміщення магазину «АТБ- аркет» передав ОСОБА_5 зняті ним грошові кошти та банківську карту «Приватбанку» ОСОБА_4 . Зазначеними грошовими коштами ОСОБА_5 заволоділа ж розпорядилась на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 , завдала . ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 14 800 гривень.
23 березня 2019 року між потерпілим та обвинуваченою була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

В угоді про примирення обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , у зв`язку з щирим каяттям обвинуваченої, повним визнанням вини та відшкодуванням завданої шкоди, погодилися на призначення покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян - 680 гривень, за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погоджуються на остаточне призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень.

Обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України, та просила затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила добровільність укладення угоди про примирення між нею та потерпілим, просила її затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченою і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого та обвинуваченої ОСОБА_5 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 1 КК України. Вказані кримінальні правопорушення відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 119, 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні №0000082 від 07.01.2019 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, укладену 23 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винною у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 1 КК України та призначити наступне покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 680 гривень;
за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погоджуються на остаточне призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1