Справа № 357/3501/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, обвинувальний акт з угодою про примирення у судовій справі за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гребінка Гребінківського району, Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23 лютого 2019 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельній залі магазину «ЕВА» №3322 ТОВ «РУШ», який розташований по вулиці Ярмарковій, 39 в м. Біла Церква Київської області, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що її дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, викрала з вітрин магазину «Есфоліо гель для обличчя Равликовий», 180 мл, варістю 253 грн. 67 коп., який належить ТОВ «РУШ», та який сховала до своєї сумки.
В подальшому, ОСОБА_5 , бажаючи довести сій злочинний намір до кінця, пройшла через розрахункові каси магазину «ЕВА» №3322 ТОВ «РУШ» та не розрахувавшись за зазначений товар, покинула приміщення магазину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «РУШ» майнової шкоди на суму 253 грн. 67 коп.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про примирення від 29 березня 2019 року, яку подано разом із обвинувальним актом, за змістом якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. ОСОБА_5 завдану шкоду відшкодувала.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 після роз`яснення їй суті обвинувачення, визнала свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснила суду, що вона розуміє права, надані їй законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, готова виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просила затвердити зазначену угоду.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, шкода обвинуваченою відшкодована у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 К ПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.
Представнику потерпілого ОСОБА_4 відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права потерпілого оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, представнику потерпілого зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України,не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченої на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 29 березня 2019 року про примирення, між сторонами судового провадження представником потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч 1ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
-Речові докази оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження зберігати при матеріалах справи;
-Упаковку «Есфоліо гель для обличчя Равликовий» залишити потерпілому ТОВ «РУШ».
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1