УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 201/6245/19 (пр. № 1-кп/201/883/2019), відомості про яке 04 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299, стосовно:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївки Донецької області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

На розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного строку.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на відсутність законних підстав для зміни запобіжного заходу і наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати.

Захисники адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували проти продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували подальше тримання обвинувачених під вартою, та невірну кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим, з урахуванням осіб обвинувачених, просили змінити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачені підтримали доводи своїх захисників та просили змінити їм запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 10 листопада 2019 року.

Таким чином, вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинувачених даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжують обвинувачуватись у скоєнні тяжкого і особливо тяжкого кримінальних правопорушень, при цьому, за останнє передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, судовий розгляд кримінального провадження не завершено, недопитані потерпіла та свідки, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 мають можливість, переховуватись від суду та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а отже, з урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеру інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 стороною обвинувачення діяння, і тяжкістю можливого покарання, що їм загрожує, беручи до уваги особу обвинувачених та обставини, визначені у ст. 178 КПК України, колегія суддів доходить до висновку про неможливість застосування до обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останніх, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого кримінального правопорушення є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 194, 197, 199, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до 04 січня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 під вартою, є 04 січня 2020 року.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3