ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 601/793/19

1-кп/609/70/2019

16 жовтня 2019 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000616, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 грудня 2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Попівці Кременецького району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3

цивільного відповідача: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2018 року близько 23 години 20 хвилин водій ОСОБА_3 , керувала технічно справним автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , та рухалась автомобільною дорогою Р26 «Острог - Кременець - Почаїв - Радивилів» (яка згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 р. № 55 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» перейменована та увійшла до складу дороги з маркуванням «Н-02» сполученням - /М-06/ - Кременець - Біла Церква - Ржищів - Канів - Софіївка) в напрямку м. Почаїв Кременецького району з одним дорослим пасажиром, без вантажу, порушуючи вимоги Закону України «Про дорожній рух» №3353 від 30.06.1993 року та Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України).
Під час такого руху, водій ОСОБА_3 , не була достатньо уважною, належно не стежила за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагувала на їх зміну, чим порушила вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення поняття «дорожні умови», «перешкода для руху» і виконання їх вимог), 2.3 (д) ПДР України, які зобов`язували її своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
30 грудня 2018 року близько 23 години 20 хвилин водій ОСОБА_5 , на 45 км + 800 м автомобільної дороги Р26 «Острог - Кременець - Почаїв - Радивилів» (яка згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 р. № 55 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» перейменована та увійшла до складу дороги з маркуванням «Н-02» сполученням - /М-06/ - Кременець - Біла Церква - Ржищів - Канів - Софіївка), керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes Benz А170» р.н. НОМЕР_2 , без вантажу із одним дорослим пасажиром, зупинився на своїй смузі руху ( по напрямку до м. Почаїв Кременецького району) в межах нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, біля повороту на с. Підлісці Кременецького району, для виконання маневру повороту ліворуч, із увімкненим покажчиком лівого повороту.
В цей час, водій ОСОБА_3 рухаючись вказаною ділянкою зазначеної вище автомобільної дороги, зі швидкістю близько 70 км/год маючи об`єктивну можливість завчасно виявити автомобіль «Mercedes Benz А170» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який стоїть на нерегульованому перехресті в межах смуги руху до м. Почаїв з увімкненим покажчиком лівого повороту, в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжила таких заходів, не зменшила швидкості руху, не зупинила свій автомобіль та не забезпечила безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустила наїзд на стоячий в межах своєї смуги руху автомобіль марки «Mercedes Benz А170» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 .
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 отримав тілесні ушкодження, а саме закриту травму грудної клітки у вигляді переломів поперечних відростків 8-9-го та компресійних переломів і вивихів тіл 9-го та 10-го хребців грудного відділу хребта з порушенням функції спинного мозку, переломів задніх відрізків 10-их правого та лівого ребер із забиттям легень.
Отримані ОСОБА_5 внаслідок ДТП травми належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння п. п. 2.1.2, 2.1.3. /з/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «перешкода для руху», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д); 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.
Враховуючи вище викладене, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Обвинувачена вину у інкрімінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду пояснила, що дійсно 30 грудня 2018 року близько 23 год. 20 хв. керуючи автомобілем та будучи неуважною скоїла ДТП із автомобілем під керуванням ОСОБА_5 . В результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена просила суд не позбавляти її волі, повністю визнала цивільний позов, заявлений прокурором. Крім того пояснила, що на даний час повністю узгодила із потерпілим суму відшкодування за шкоду, завдану в результаті ДТП та надала суду відповідну боргову розписку, посвідчену нотаріально.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився у зв`язку зі станом здоров`я. Однак надіслав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. При обранні міри покарання обвинуваченій поклався на розсуд суду. Щодо пред`явленого цивільного позову на суму 1946930 грн. просив останній залишити без розгляду з підстав, зазначених обвинуваченою.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченою та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її вік, те, що остання щиро розкаялася у вчиненому, вину визнала повністю, активно сприяла встановленню істини по справі, має утриманців, досягла згоди з потерпілим щодо відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, позитивно характеризується по місцю проживання як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання в діях обвинуваченої судом не вбачається.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю і її дії кваліфіковані вірно органом досудового розслідування.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченій слід призначити покарання, в межах санкції вміненої статті у вигляді позбавлення волі на строк близький до мінімального з позбавленням права керувати транспортними засобами, звільнивши від призначеного основного покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України. Суд також вважає за доцільне застосувати до обвинуваченої обмеження, передбачені ч. 1 п.1,2 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд також вважає за доцільне задовільнити цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, керуючись статтями 1166, 1206 ЦК України та стягнути із ОСОБА_3 на користь департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 44035,00грн. коштів витрачених на лікування потерпілого оскільки остання підтверджена відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду за заявою останнього.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ч.1 п. 1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 44035,00грн. коштів витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 8437,00грн. за проведення експертиз по даному провадженню.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1