№1-кп/755/1192/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004793 від 08.06.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Васильківського району, с. Плесецьке, українця, громадянина України, працюючого неофіційно будівельником, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні дітей 2007 р.н. та 2011 р.н. (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 08 червня 2019 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка, 1 та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку, поєднану з проникненням до приміщення, а саме - гаражу на закритій території Основного пункту відновлювальних засобів (далі - ОПВЗ) «Служба електропостачання Київського метрополітену». Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, переліз через закритий паркан на території ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену» та побачивши на вказаній території гараж, шляхом відкриття дверей, проник до вказаного гаражу, де побачивши інструменти, а саме: рубанок ручний, викрутку, кусачки для ізоляції та газовий розвідний ключ, сховав їх до поліетиленового пакету білого кольору, щоб таємно винести вищевказані інструменти за межі гаражу та, вийшовши з гаражу, направився на вихід з території ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену». У подальшому, ОСОБА_3 намагався залишити місце вчинення злочину, а саме - закриту територію ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену», однак, у цей час, останній був помічений працівниками ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену», які в свою чергу, висловили голосно усну вимогу до ОСОБА_3 припинити свої злочинні дії та залишитися на місці. Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його злочинні дії набули відкритого характеру, не припинив свої злочинні дії та утримуючи при собі викрадене майно, почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, а саме: з території ОПВЗ «Служба електропостачання київського метрополітену», а свідки в свою чергу, почали переслідувати останнього. У подальшому, свідки наздогнали ОСОБА_3 та затримали його з викраденим майном, а саме: рубанком ручним, викруткою, кусачками для ізоляції й газовим розвідним ключем, які знаходились у білому поліетиленовому пакеті, який той тримав у руці при виході з території ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену».Сума завданих матеріальних збитків, що завдано КП «Київський метрополітен», згідно товарного чеку ПП «Будматеріал» № 48 від 09.06.2019 року, складає: рубанок ручний - вартість 95 грн., газовий розвідний ключ - 127 грн., викрутка - 20 грн., кусачки для ізоляції - 80 грн., а загальна вартість викраденого оцінюється в 322 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 08 червня 2019 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, він перебував за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка, 1, де вирішив викрасти майно з гаражу, що знаходився на території ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену». Він переліз через закритий паркан, відчинивши гараж, проник до нього, де побачив інструменти. Далі, побачивши інструменти, а саме: рубанок ручний; викрутку; кусачки для ізоляції та газовий розвідний ключ, які поклав до свого білого поліетиленового пакету, вийшов з гаражу на направився до виходу з території ОПВЗ «Служба електропостачання Київського метрополітену», однак, його помітили працівники даної служби. Будучи поміченим, він почав тікати, але вказані працівники його наздогнали та затримали. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, розуміє, що його дії були умисними, викрадене майно повернуте і тому, прохав суворо його не карати та не позбавляти волі.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду речей від 20.06.2019 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 20.06.2019 року; протоколу огляду місця події від 08.06.2019 року; протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2019 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення і тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся, вину визнав повністю, викрадене майно повернуте.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав, жалкує про вчинене), викрадене майно повернуто, цивільний позов не заявлено та будь-які претензії матеріального або майнового характеру відсутні, наявності пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п.п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у справі, а саме: рубанок ручний; викрутка; кусачки для ізоляції; газовий розвідний ключ, що передані під зберігальну розписку залишити у власності КП «Київський метрополітен».

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , представнику потерпілого та прокурору.

Суддя: