Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1011/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 11.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженки с.Степанівка Лугинського району Житомирської області, українки, громадянки України, з середнью спеціальною освітою, заміжньої, на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючої, не інваліда, не депутата, не судимої, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2019 року, об 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме, ювелірні вироби: золоту каблучку 585 проби, вагою 2.83 грами, вартістю 4 103.50 грн.; золоту каблучку 585 проби, вагою 2.16 грами, вартістю 3 132.00 грн., чим заподіяла ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 7 235.50 грн., та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодилася на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були нею вчинені, запевнила суд, що вже зробила для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на її вік, вперше вчинила кримінальне правопорушення, повне визнання нею своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, її каяття у вчиненому, добровільного повернення викраденого майна власнику ОСОБА_5 , застосувати до неї при призначенні кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 , не має (а.с.18). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілої ОСОБА_5 , на підставі її заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнала свою винність у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , надані нею під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинене проти власності, що виразилося у таємному викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, особу винної, її вік та її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, тимчасово не працює, оскільки доглядає особу, яка потребує стороннього догляду, і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди та визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, так як ОСОБА_3 , надала показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, показання її були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про її не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, що наведено вище, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю претензій потерпілої у зв`язку із добровільним усуненням завданої шкоди, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою суспільно-небезпечною особою, що також істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винної та думку прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 , кримінального покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення більш м`якого виду покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за якою вона притягається до відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 21, 55, 129 Конституції України, ст.ст.100, 314-318, 179, 325, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 69, ч.1 ст.185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за ч.1 ст.185 КК України покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510.00 (п`ятсот десять) грн.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які за постановою «Про визнання речовими доказами» від 11.06.2019 року перебувають на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_5 , а саме: золоту каблучку 585 проби, вагою 2.83 грами; золоту каблучку 585 проби, вагою 2.16 грами, вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження № 0000223 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/1011/19.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченій ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченою ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1