ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3779/19 Номер провадження 11-сс/814/339/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Cудової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді, у кримінальному провадженні №0000321, відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велики Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 р.н., працюючого помічником чергового ІТТ № 4 ГУНП в Полтавській області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який вказано рахувати з 28 квітня 2019 року 23 год. 30 хв. по 26 червня 2019 року 23 год. 30 хв.

Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 29.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді помічника чергового Ізолятору тимчасового тримання № 4 ГУ НП в Полтавській області (згідно наказу ГУ НП в Полтавській області № 68о/с від 15.02.2018), та відповідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» являючись працівником правоохоронного органу, діючи всупереч ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», 28.04.2019 близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Грицюти в смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на вчинення умисного вбивства, кинув в бік ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вибуховий пристрій - гранату, внаслідок вибуху якої останній спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого осколкового поранення черевної стінки, лівого та правого стегна.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

28.04.2019 о 23.30 годині, безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України затримано, а його злочинну діяльність припинено.

29.04.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя вказав, що в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є особливо тяжким за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; впливати на учасників кримінального провадження з метою запобігання надання правдивих показань, зокрема, на потерпілу ОСОБА_10 , з метою схилити її у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих нею показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 значний час займає посаду у правоохоронних органах та може як особисто, так і через коло своїх знайомих в правоохоронній системі, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, переховувати або знищувати докази своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення тощо. Вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування таких доводів посилається на неврахування слідчим суддею того, що органом досудового розслідування та прокурором не доведено та не надано доказів можливості переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, у матеріалах справи відсутні докази можливості переховування ОСОБА_7 та неявки на виклики по даній справі.

Зазначає, що у кримінальному провадженні проведено обшуки, досягнута мета їх проведення, ОСОБА_7 добровільно видані предмети схожі на боєприпаси. Все вилучене перебуває під контролем слідчого, а тому у ОСОБА_7 відсутні можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення.

Виключає також незаконний вплив на свідків та потерпілу ОСОБА_10 з боку ОСОБА_7 , оскільки свідки, що можуть вказати на обставини вчиненого кримінального правопорушення та потерпіла вже допитані та попереджені слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України.

Вважає, що попередня кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не відповідає дійсним обставин справи.

Крім того посилається на те, що слідчим суддею не обґрунтовано неможливість застосування цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_7 з застосуванням електронних засобів контролю та неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На думку апелянта слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації, тривалий час його не змінює, на утриманні має неповнолітню доньку 2016 р.н., мати якої перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-ри річного віку, інших родичів він не має, до затримання працював на посаді помічника чергового ІТТ Зіньківського ВП УМВС України в Полтавській області, раніше не судимий, є учасником бойових дій, потребує морально-психологічної підтримки, яку неможливо забезпечити в умовах ізоляції від суспільства, слідчим не надано будь-яких висновків лікарів про можливість утримувати ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та захисник в його інтересах ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу. Прокурор заперечував проти її задоволення та вказував на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 встановлено, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що належним чином перевірено слідчим суддею та підтверджується долученими до клопотання доказами: протоколом обшуку від 29.04.2019, протоколом огляду місця події від 28.04.2019, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 з метою встановлення факту вживання психоактивної речовин та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

При цьому безпідставними є посилання захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки надані слідчим докази дають підстави вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити зазначене кримінальне правопорушення за вказаних в клопотанні обставин, а доведення та встановлення вини особи чи її відсутності у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, є предметом розгляду в суді першої інстанції та не розглядається під час досудового розслідування.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, вік та стан здоров`я, репутацію, майновий стан, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Хоча слідчим суддею не враховано перебування на утриманні підозрюваного малолітньої дитини 2016 р.н. та, відповідно, наявність соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій та брав участь у проведенні АТО, про що зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі, - вказані обставини не впливають на правильність висновків слідчого судді з огляду на наступне.

На думку колегії суддів доведеними ризиками є: 1) можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та вірогідність, в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін; 2) в разі застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість чинити тиск на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань у суді та уникнення кримінальної відповідальності; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 тривалий час займає посаду у правоохоронних органах та може як особисто, так і через коло своїх знайомих в правоохоронній системі, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, переховувати та знищувати докази своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Дані ризики унеможливлюють забезпечення необхідної процесуальної поведінки підозрюваного, окрім як при застосуванні такого виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Слідчим суддею прийнято правильне рішення, яке відповідає положенням ст. 183 КПК України, про неможливість визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства.

Таким чином, з огляду на викладені обставини колегія суддів не вбачає можливості для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому рішення слідчого судді є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4