Справа № 191/2302/19
Провадження № 1-в/191/527/19
У Х В А Л А
іменем України

18 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшло клопотання засудженого про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської місцевої прокуратури, згідно якої проти задоволення клопотання заперечує, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 року за вих. № 223 20/0/4 16 незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним

Матеріалами справи встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетрвоської області від 07.07.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК україни до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Вирок набрав законної сили 07.08.2016 року.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ст.395 , ст.71,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з моменту затримання засудженого, після набрання вироком законої сили. Вирок вступив в законну силу 19.10.2017 року.

Згідно протоколу затримання за вироком суду ОСОБА_4 був затриманий 13.12.2017 року.

З довідки СВК-94 вбачається, що початок строку засудженого зазначений : 13.12.2017 року, кінець строку : 13.01.2021 року.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, та визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року засуджений за злочин, вчинений ним 27.08.2016 року, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно нього обрано 13.12.2017 року, тобто вже після набрання вироком законної сили, тому суд вважає, що відсутні обставини для задоволення клопотання останнього.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року, зазначено, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення». За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).
На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
На підставі викладеного, ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст. 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому ОСОБА_4 , прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1