Справа № 694/1009/19
Номер провадження № 1-кп/690/61/19
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
11.07.2019 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000313 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Ватутінського міського суду Черкаської області із Апеляційного суду Черкаської області 08.07.2019 року , у порядку ст. 34 КПК України, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 09.07.2019 року у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.
Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явились, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 314 КПК України унеможливлює прийняття одного з рішень підготовчого судового засідання, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, а тому воно підлягає відкладенню.
Водночас у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив як невідкладне письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки строк його тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду закінчується 11.07.2019 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду вказаного клопотання прокурора за відсутності його захисника, що не порушуватиме його право на захист, про що надав до суду відповідну письмову заяву.
Прокурор ОСОБА_4 , мотивуючи своє клопотання, пояснив, що необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу зумовлена тим, що ОСОБА_3 у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а на даний час обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку тяжкого кримінального правопорушення, та був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, законні джерела засобів до існування відсутні, Таким чином, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Додатково вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду даного кримінального провадження у розумний строк.
Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак вважає, що строк 60 днів є занадто тривалим, так як він бажає якнайшвидше бути засудженим за вчинений злочин з призначенням міри покарання, та почати його відбувати у місцях позбавлення волі. Водночас вказав, що суд міг би застосувати по відношенню до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, однак на даний час у нього відсутні докази належності йому на праві власності відповідного нерухомого майну, де б він міг перебувати під таким домашнім арештом.
Заслухавши думки сторін судового провадження, врахувавши їх доводи, не вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильність кваліфікації його дій, а виходячи лише з матеріалів обвинувального акту та клопотання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Відповідно до змісту п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду, суд вчиняє відповідні дії, зокрема під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Таким чином, вирішення питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання є гарантією забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, тож має суттєве значення для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини
На даний час суд позбавлений можливості надати оцінку вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки такі докази судом не досліджувалися.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Суд враховує те, що ОСОБА_3 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, та не мав можливості переховуватися від органів досудового розслідування, однак оцінює ризик переховування його від суду як реальний, оскільки він не має ні міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання, ні постійного місця роботи або навчання.
Також суд бере до уваги Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року по справі «Москаленко проти України» у якому вказано, що ризик того, що особа примушуватиме свідків і потерпілого давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, та критично оцінює доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_3 безумовно буде незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою змусити їх змінити покази, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт передано для розгляду до суду, а потерпіла та свідки під час їх допиту у ході судового розгляду даного кримінального провадження будуть приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.
З огляду на вказане, суд вважає, що ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, який існував під час досудового розслідування, на даний час суттєво знижений, хоча і не відсутній.
Водночас, суд вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншихого кримінального правопорушення, оскільки він має не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а інкриміноване йому діяння вчинив під час дії іспитового строку, встановленого вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.07.2017 року, тривалістю 2 роки. При цьому, у обвинуваченого ОСОБА_3 тяжкий матеріальний стан та відсутні законні джерела до існування.
Крім вказаного, суд враховує, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, йому виповнилося 38 років, а також те, що доказів наявності у обвинуваченого ОСОБА_3 проблем із здоров`ям, міцних соціальних зв`язків, родини й утриманців, а також офіційних джерел доходу, стороною захисту, суду не надано.
Положеннями ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З огляду на вказане, суд вважає, що оскільки об`єктивно існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, а також вчинення ним нових кримінальних правопорушення, наявні достатні підстави для обрання відносно нього найбільш сурового запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.09.2019 року включно, оскільки вказане нівелює існуючі ризики, забезпечить його належну процесуальну поведінку та явку до суду, що сприятиме розгляду судом вказаного кримінального провадження з дотриманням розумних строків.
З урахуванням вказаного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми, оскільки не можуть запобігти доведеному під час розгляду ризику.
Вказане обумовлено тим, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім з огляду на особу ОСОБА_3 , зокрема його репутацію, майновий стан, а також співмірність тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення з суворістю запобіжного заходу.
Крім того, відсутні передумови до застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки жодних клопотань такого змісту від осіб, які б заслуговували на довіру, до суду не надходило.
Вирішуючи питання щодо можливості застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема у нічний час, судом враховано те, що житло за останньою адресою його проживання в с. Стебне Звенигородського району йому не належить, а доказів належності йому на праві власності іншого нерухомого майна придатного для проживання не надано. Вказане одночасно з відсутністю законних джерел до існування унеможливлює застосування вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , оскільки фактично унеможливлює дотримання ним його умов.
Враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його майновий стан, а також тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави, оскільки вона відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не може бути меншою 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 38 420 грн., та, зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 , є завідомо непосильною для нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 177-179, 183, 193, 194, 196, 197, 315, 376, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.09.2019 року, включно.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали надіслати до Черкаського слідчого ізолятору № 30 ДПтС України в Черкаській області для відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.07.2019 року о 10 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1