Провадження № 1-кс/760/9530/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року слідчий суддя Солом`янський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора групи прокурорів в кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 - заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід прокурора групи прокурорів в кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 - заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та з урахуванням поданих ОСОБА_3 доповнень до заяви про відвід прокурору ОСОБА_4 , заявник просив задовольнити заяву про відвід та відвести прокурора ОСОБА_4 , як процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018.

Вказана заява вмотивована тим, що Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України здійснювало досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000686 від 23.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2018 р.

Процесуальне керівництво у цьому кримінальному проваджені проводить та приймає процесуальні рішення прокурор САП ОСОБА_4

ОСОБА_3 у своїй заяві зазначає, що у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 року, слідчим визначено його статус, як потерпілий, що підтверджується витягом з ЄРДР від 20.05.2019 р.

10.07.2018 р. потерпілим ОСОБА_3 був поданий до слідчого цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином, який був приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 p., що підтверджується листом НАБУ від 17.07.2018р.

Зазначає, що 14.06.2019 до канцелярії НАБУ ними було подано доповнення до цивільного позову від 10.07.2018р., згідно якого цивільними відповідачами були зазначені слідчій ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_6 , яке було приєднано до кримінального провадження на підставі прийнятої слідчим ОСОБА_7 постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 20.06.2019 р.

Цією постановою слідчим ОСОБА_8 всупереч вимогам ст.61 КПК України, фактично було відмовлено потерпілому ОСОБА_9 у приєднанні до кримінального провадження поданого ним 14.06.2019р. доповнення до цивільного позову.

На підставі викладеного, такий факт викликає сумнів у неупередженості як слідчого ОСОБА_10 ,так і прокурора ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, а тому вони повинні бути відведені судом.

ОСОБА_11 оскаржені до суду постанови слідчого ОСОБА_8 від 20.06.2019р. та від 27.06.2019р. а також подано до суду заяву про відвід слідчому ОСОБА_8 та прокурору ОСОБА_6 .

Згідно ст.61 КПК України Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Зазначає, що згідно ч. 1 ст.77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача.

ОСОБА_3 вважає, що у зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_4 є цивільним відповідачем у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. і він згідно з вимогами ст.77 КПК України, не має права бути процесуальним прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Також зазначає, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. за скаргами потерпілого ОСОБА_12 в порядку вимог ст.220 КПК України було винесено судами більше 18 ухвал, якими було зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_13 .

На протязі досудового розслідування судом було скасовано 10 постанов слідчого, з них дві постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_14 і одна постанова про закриття кримінального провадження.

На думку ОСОБА_3 , ці постанови слідчого, які скасовані судом, обов`язково погоджувалися слідчим з процесуальним прокурором ОСОБА_4 .

Також у зв`язку з істотними процесуальними порушеннями під час проведення досудового розслідування, судом було задоволено два відводи слідчим, а саме детективу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Окрім того, всупереч вимогам ч.2 ст.55 КПК України, ОСОБА_17 був визнаний слідчим та процесуальним прокурором ОСОБА_4 та набув статусу потерпілого, тільки 16.04.2019р., тобто через 13 місяців після його звернення з заявою про залучення в якості потерпілого до кримінального провадження.

Таким чином, процесуальний прокурор ОСОБА_4 не може бути допитаний слідчими у цьому кримінальному провадженні, оскільки він є процесуальним прокурором, а тому на його думку, це стає перешкодою у проведенні повного,об`єктивного та всебічного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Також зазначає, що не може бути проведено досудове розслідування повно, всебічно та об`єктивно щодо можливого вчинення детективами НАБУ провокації злочину-надання хабару під процесуальним керівництвом прокурора ОСОБА_4 , оскільки саме він був процесуальним прокурором у кримінальних провадженнях № 0000434 від 26.06.2017р. та № 0000434 у яких і була вчинена провокація злочину детективами НАБУ, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018.

У зв`язку з вище викладеним, ОСОБА_3 просив відвести процесуального прокурора САП ОСОБА_4 від участі у здійсненні процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000686, оскільки вважає, що існують інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості прокурора САП ОСОБА_4

ОСОБА_3 в судовому засідання заяву підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в заяві.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, подав до суду письмові заперечення з яких вбачається, що заяву про відвід прокурору просив розглянути без його участі та просив відмовити в її задоволенні посилаючись на її необґрунтованість.

Зокрема зазначив, що у зв`язку із заявленим ОСОБА_3 йому відводу, як прокурору групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000686 від 23.03.2018, вважає зазначену заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що ч. 1 ст. 77 КПК України зазначений вичерпний перелік підстав для відводу прокурору, слідчому.

При цьому, у згаданому кримінальному провадженні, прокурор виключно виконує повноваження прокурора групи прокурорів та не має будь-якого іншого статусу, а також і не може його набути з огляду на обставини розслідуваного кримінального правопорушення.

Зокрема, досудове розслідування у згаданому кримінальному провадженні розпочато за заявою адвоката ОСОБА_18 щодо можливого вчинення провокації підкупу детективами Національного антикорупційного бюро України стосовно його підзахисного - ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який додається.

Таким чином, прокурор не є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача у цьому кримінальному провадження.

Крім цього, як зазначає прокурор, він не приймав та не міг приймати участі у цьому провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

Також, ні прокурор особисто, ні його близькі родичі чи члени сім`ї не мають жодної особистої заінтересованості в результатах кримінального провадження. Інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості не існують.

Окрім того, прокурор вказує, що у даному кримінальному провадженні призначено групу прокурорів та жодного рішення у ньому прокурор не приймав, що фактично виключає можливість виникнення будь-якого сумніву в його неупередженості.

З огляду на ці обставини, про які йому стало відомо, детективом у кримінальному провадженні винесено постанову про відмову у визнанні прокурора ОСОБА_4 цивільним відповідачем, яка є законного і обґрунтованою та на теперішній час не скасована.

Заслухавши заявника, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Вирішуючи питання щодо відводу прокурора слідчий суддя враховує положення ч.1 ст.36 КПК України згідно якої прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Між тим, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора, що передбачені зазначеною нормою КПК.

Заявлений відвід зводиться до незгоди з порядком проведення досудового розслідування, та припущень заявника ОСОБА_3 щодо упередженості прокурора.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р. розпочато за заявою адвоката ОСОБА_18 щодо можливого вчинення провокації підкупу детективами Національного антикорупційного бюро України стосовно його підзахисного - ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

10.07.2018 р. потерпілим ОСОБА_3 був поданий до слідчого цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином, який був приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 p., що підтверджується листом НАБУ від 17.07.2018р.

14.06.2019 р. до детектива НАБУ було подано ОСОБА_3 доповнення до цивільного позову, де одним із цивільних відповідачів зазначено прокурора ОСОБА_4 .

Таким чином, підстави для задоволення заявленого ОСОБА_3 відводу прокурора САП ОСОБА_4 відсутні, оскільки твердження ОСОБА_3 про упередженість прокурора САП ОСОБА_4 є безпідставними.

На підстави вище викладеного та керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0000686 від 23.03.2018 - заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1