Справа № 175/4256/18
Провадження № 1-кп/175/272/18
Ухвала

Іменем України

05 грудня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000815 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

Після допиту в суді спеціаліста ОСОБА_9 захисник ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про призначення комплексної комісійної судової експертизи відео-зображень і технічних засобів їх виготовлення, дослідження обставин і механізму ДТП і трасологічної експертизи, проведення якої доручити комісії експертів Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз. Клопотання обґрунтовує тим, що експерт ОСОБА_10 при проведенні експертизи використовував вихідні дані із ухвали суду про призначення експертизи, зокрема за варіантом показань свідка ОСОБА_11 , з якою слідчий експеримент було проведено вже після виконання експертизи № 5/6.1/716, 5/10.1/717 від 20 вересня 2018 року. Допитаний судом в якості спеціаліста судовий експерт ОСОБА_9 акцентував увагу суду на технічній неспроможності показань свідка ОСОБА_11 щодо розташування місця наїзду на потерпілу, яке не може знаходитись на першій смузі руху за напрямком руху автомобіля (дальній за ходом руху потерпілої). Також експерт ОСОБА_9 вказав, що для об`єктивного встановлення місця наїзду на пішохода та інших вкрай важливих вихідних даних для експертизи, необхідно провести масштабно-об`ємне реконструювання дорожньої обстановки за допомогою 3-D комп`ютерної програми, з урахуванням фактичного зросту пішоходів та розташування камери зовнішнього спостереження, якою зроблено відеозапис, відомості про що відсутні в матеріалах справи. Окрім того, експерт ОСОБА_9 , користуючись приписами ст.13 Закону України «Про судову експертизу» та нормами КПК України, звернув увагу на те, що під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 11.10.2018 року, яка вказує на зміну темпу руху потерпілої-пішохода, необхідно також встановити розташування пішохода ОСОБА_12 відносно місця наїзду на неї у момент зміни темпу руху; швидкість її переміщення на ділянці зміни темпу руху чи часу, який пройшов з моменту зміни нею темпу руху до моменту наїзду, що може вплинути на висновки щодо наявності/відсутності у діях водія ОСОБА_5 технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, та інше. Звертає увагу, що висновок № 5/6.1/716, 5/10.1/717 від 20 вересня 2018 року, виконаний експертом ОСОБА_10 , який не має відповідного допуску до проведення експертизи матеріалів відеозапису (за спеціальністю 7.1 «Технічне дослідження матеріалів і засобів відео-, звукозапису»), які були йому надані слідчим на електронному носієві (CD-диску). Вказана обставина підтверджена і самим судовим експертом на сторінці 4 та 5 висновку від 20.09.2018 року (в частині дослідження ним саме відеограми, а не наданих фотознімків), де він зробив розкадрування матеріалів відеозапису, у зв`язку з чим докази сторони обвинувачення в цій частині повинні бути визнані судом недопустимими.

На вирішення експертів просить поставити наступні питання:
1) Як розташоване місце наїзду на потерпілу ОСОБА_12 відносно меж проїзної частини та нерухомих орієнтирів?

2) Як відносно меж проїзної частини та нерухомих орієнтирів розташоване місце, де відновила рух потерпіла у напрямку проїзної частини?

3) Який час пройшов з моменту відновлення руху потерпілої до моменту виходу на проїзну частину (момент перетинання суцільної білої смуги)?;

4) Який час пройшов з моменту виходу потерпілої на проїзну частину до моменту зупинки свідка-пішохода з правого від неї боку?

5) Який час пройшов з моменту виходу потерпілої на проїзну частину до моменту наїзду?

6) Чи спроможні з технічної точки зору показання свідка ОСОБА_11 щодо місця наїзду на потерпілу та місця, з якого вона відновила рух у напрямку проїзної частини?

7) Чи спроможні з технічної точки зору показання підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 щодо місця наїзду на потерпілу та місця, з якого вона відновила рух у напрямку проїзної частини?

8) З урахуванням спроможності/неспроможності показань свідка та обвинуваченого, в який момент винила небезпека для руху водієві ОСОБА_5 .?;

9) Як повинен був діяти в даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_5 та чи відповідали його дії вимогам ПДР України?

10) Якщо ні, то чи знаходяться вони в причинному зв`язку з фактом настання події даного ДТП?

11) Чи мав водій ОСОБА_5 технічну можливість запобігти ДТП?

Прокурор заперечував проти призначення заявленої експертизи, але у разі задоволення клопотання просив не ставити на вирішення експертів вказані у клопотанні питання 2, 3 і 7, поставити на вирішення експертизи ті ж питання, які вирішувалися експертом ОСОБА_10 та призначити експертизу Харківському НДІ судових експертиз імені М.С. Бокаріуса.

Представник потерпілої заперечував проти задоволення клопотання, та з посиланням на нову редакцію ст.ст.242, 243, 244 і 332 КПК України, звернув увагу суду на недоведеність захисником необхідності призначення вказаної експертизи.

Потерпілі підтримали позицію адвоката ОСОБА_8 , а обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України).

За приписом ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У частині другій цієї статті зазначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За приписом ч.1 ст.332 КПК України (в редакції Закону України від 04.10.2019 р. N 187-IX), під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України (в редакції Закону України від 04.10.2019 р. N 187-IX) експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за ухвалою суду лише здійснюється примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи.

Виходячи з вимог наведених процесуальних норм і обґрунтування клопотання, не даючи оцінки доказам, і зокрема показанням свідка ОСОБА_11 та висновку експерта № 5/6.1/716, 5/10.1/717 від 20 вересня 2018 року, які за приписом ч.2 ст.84 КПК України є одними із доказів, з якими не згодна сторона захисту, суд не вбачає правових підстав для призначення заявленої адвокатом ОСОБА_4 експертизи, у зв`язку з чим, клопотання не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до ст.243 КПК України (в редакції Закону України від 04.10.2019 р. N 187-IX) сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Керуючись ст.ст.84,94,242,243,332,350,369 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення комплексної комісійної судової експертизи відеозображень і технічних засобів їх виготовлення, дослідження обставин і механізму ДТП і трасологічної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1