ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 663/2271/19
Номер провадження 11-cc/819/549/19 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
З участю прокурора - ОСОБА_6
Адвоката -ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001052 за клопотанням скаржника голови ФГ «Бабич» ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року клопотання слідчого про накладення арешту на майно задоволено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді Скадовського районного суду є незаконною та необґрунтованою. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Скадовського районного суду від 07.08.2019 року, оскільки клопотання про арешт майна розглядалось без його участі та участі представника ФГ «Бабич», копію ухвали представник ФГ «Бабич» адвокат ОСОБА_7 отримав 04.09.2019 року, саму ж апеляційну скаргу голова ФГ «Бабич» ОСОБА_8 подав 13.09.2019 року, оскільки апелянт до 12.09.2019 року перебував за межами області у відпустці і не мав можливості особисто ознайомитися з ухвалою та підписати і подати апеляційну скаргу. Крім того 5.09.2019 року, його представник, в порядку ст.174 КПК України, звернувся до слідчого судді з заявою про зняття арешту, однак ухвалою слідчого судді від 11.09.2019 року було відмовлено в знятті арешту, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати вказану ухвалу, скасувавши повністю арешт на майно та закрити кримінальне провадження.
В мотивування своєї апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначив, що накладення арешту на сільськогосподарську культуру соняшника не відповідає критеріям передбаченим ч.2 ст.173 КПК України, т.я. дана культура визнана слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченому ч.1ст.197-1 КК України, диспозиція якої визначається, як самовільне заняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Ця шкода повинна у 100 і більше разів перевищувати неоподаткований мінімум доходів громадян, яка на даний час повинна складати 96050 грн., однак згідно розрахунку, який є в матеріалах кримінального провадження він складає 82863 грн.90 коп..
Крім того, наклавши арешт на врожай сільськогосподарських культур соняшника 2019 року, засіяних на земельній ділянці фермерського господарства «Бабич», суд фактично обмежив право власника на збір урожаю.
Також вважає, що судом не було досліджена технічна документація на дану земельну ділянку, яка посвідчує право власності її для ведення фермерського господарства.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання, а вимоги апеляційної скарги вважає необґрунтованими, думку представника скаржника адвоката ОСОБА_7 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та задовольнити вимоги, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши сторони в судових дебатах, де вони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вимогами ст.395 КПК України встановлено, що ухвалу слідчого судді може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Відповідно до ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме журналу судового засідання від 07.08.2019 року та ухвали слідчого судді від 07.08.2019 року, розгляд клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 проводився без його участі, дані про його повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, старшим слідчим СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване 23.07.2019 року в ЄРДР за №0001052, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

04.08.2019 року старший слідчий СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_10 , звернувся до Скадовського районного суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на посіви сільськогосподарських культур соняшника на площі 50 га. З метою збереження речових доказів із забороною на відчуження посівів.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001052, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по її відчуженню та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого, оскільки вони є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який виніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що в матеріалах провадження відсутні дані про те, що посіви сільськогосподарських культур соняшника, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, причому, слідчий в клопотанні про арешт майна не мотивовано обґрунтування необхідності арешту вражаю та його кількість, та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Предметом злочину, передбаченого ч.1ст.197-1 КК України, виступає конкретна земельна ділянка, під якою треба розуміти частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними що до неї правами.

А тому колегія суддів вважає, що посіви сільськогосподарських культур соняшника не можуть бути предметом злочину, передбаченому ч.1 ст.197-1 КК України, як це зазначено в обґрунтуванні клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на майно і в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на дане вище вказане майно.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на посіви та врожай 2019 року сільськогосподарської культури соняшника, як такого, що внесена до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту соняшника, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання голови фермерського господарства «Бабич» ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарженні ухвали слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 07.08.2019 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001052за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, задовольнити.

Апеляційну скаргу голови фермерського господарства «Бабич» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 07.08.2019 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001052за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_10 про арешт майна, а саме посівів сільськогосподарської культури соняшника, яким засіяна земельна ділянка державної форми власності, кадастровий номер :07:001:0121, площею 50,00 га., яка розташована на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, біля села Михайлівка Скадовського району Херсонської області та які належать голові фермерського господарства «Бабич» в особі ОСОБА_8 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів із забороною на відчуження цих посівів відмовити.

Ухвала апеляційного суду, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2