ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5244/17 Номер провадження 11-кп/814/174/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000344, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2017 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 06.04.2018 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтави, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу СФГ «Овен», якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України закрито.

За ухвалою суду ОСОБА_9 в травні 2017 року, точного часу не встановлено, діючи умисно, перебуваючи неподалік будинку №8, що розташований по пров. Космічному в м. Полтава, заздалегідь не обіцяючи, отримав від ОСОБА_8 , майно, завідомо одержане злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації, а саме: фотоапарат марки «Canon EОS 650D» с/н 62 в корпусі чорного кольору, вартістю 8250 грн. та наручний годинник з металу жовтого кольору марки «Adriatica», вартістю 3700 грн., а всього на суму 11950 грн., які належали потерпілому ОСОБА_12 , що були викрадені ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_3 .
Також, ОСОБА_9 , в травні 2017 року, точного часу не встановлено, діючи умисно та повторно, перебуваючи неподалік будинку №8, що розташований по пров. Космічному в м. Полтава, заздалегідь не обіцяючи, отримав від ОСОБА_8 , майно, завідомо одержане злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації, а саме: машинку для стрижки марки «Moser class 45» чорного кольору, вартістю 1665,98 грн. та планшет марки «Samsung Galaxy Tab2», ІМЕІ: НОМЕР_1 , бордового кольору, вартістю 1394, 55 грн., а всього на суму 3060,53 грн., які належали потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що викрадені ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_4 .
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляду суді першої інстанції.
Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що виходячи зі змісту обвинувачення, ОСОБА_9 вчинив два умисні злочини середньої тяжкості, передбачені ст. 198 КК України, що складає реальну сукупність, тому в даному випадку судом безпідставно застосовано положення ст. 47 КК України.
Судом не перевірено існування юридичної особи-роботодавця обвинуваченого ОСОБА_9 , його посаду, час з якого обвинувачений працює та чи працював він на момент ухвалення рішення суду. Окрім цього, судом не з`ясовано достатність правових підстав у підписанта на звернення його до суду від імені всього трудового колективу СФГ Овен на передачу на поруки обвинуваченого. Окрім цього, за таких обставин, трудовому колективу СФГ Овен не роз`яснено про наслідки передачі на поруки обвинуваченого, що може в подальшому може призвести до порушення прав вказаного трудового колективу.
Також, при винесенні ухвали не звернуто належної уваги на те, що протягом досудового розслідування та судового розгляду ні обвинувачений ОСОБА_9 ні його захисник щодо ним чином не повідомляли про місце роботи обвинуваченого, а навпаки стверджували про відсутність будь-якої роботи в обвинуваченого. Цей факт знайшов своє відображення у вступній частині оскаржуваної ухвала, яка також містить посилання на відсутність роботи в обвинуваченого, а в резолютивній міститься посилання на фати працевлаштування ОСОБА_9 на невстановлену посаду в СФГ Овен.
Окрім цього, судом не приділено належної ваги на суб`єкта, який може ініціювати звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 47 КК України. Так, це можуть бути уповноважений представник колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є обвинувачений, сам обвинувачений або його родичі, потерпілий, а також прокурор.
За відсутності уповноваженого представника СФГ Овен та за відсутності клопотань вказаних осіб, клопотання подане захисником обвинуваченого ОСОБА_9 , яке, на думку прокурора, судом безпідставно задоволено.
Разом з цим, в супереч вимогам КПК України, при винесенні оскаржуваної ухвали, судом не вирішено питання щодо запобіжного заходу обраному обвинуваченому ОСОБА_9 в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження та не вирішено питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат.
Інші учасники провадження ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №000034 від 05.02.2017, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, який, відповідно до класифікації злочинів залежно від ступеня тяжкості відноситься до злочину середньої тяжкості.
27.03.2018 захисник ОСОБА_7 в інтересах свого підзахисного обвинуваченого ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу СФГ «Овен».
До клопотання захисником додано клопотання директора СФГ «Овен» ОСОБА_15 про передачу на поруки ОСОБА_9 від 26.03.2018 та протокол зборів колективу СФГ «Овен» від 26.03.2018, яким ухвалено рішення звернутися до Київського районного суду м. Полтава з клопотанням про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудового колективу цього підприємства. Згідно характеристики, наданої директором СФГ «Овен» (т.4., а.с.95), ОСОБА_9 працює на підприємстві з 06.2017.
Таким чином, всупереч доводів прокурора, ОСОБА_9 є працівником СФГ «Овен», спосіб отримання судом клопотання трудового колективу про передачу особи на поруки, Законом не визначено, а тому надання такого клопотання трудовим колективом через захисника не впливає вирішення справи по суті.
Крім того, зазначені документи СФГ «Овен» не містять очевидних ознак підроблення, а тому суд не був зобов`язаний перевіряти їх справжність.
Натомість державний обвинувач, маючи право самостійно збирати і подавати докази, не витребував протокол зборів СФГ «Овен» щодо ОСОБА_9 , не перевір існування юридичної особи СФГ «Овен» та працевлаштування обвинуваченого, хоча мав на це достатньо часу, оскільки з моменту відкриття апеляційного провадження за його скаргою до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції пройшло більше року.
Також, як зазначає вірно прокурор у своїй апеляційній скарзі, розгляд кримінального провадження відбувався без представника СФГ «Овен», проте участь представника підприємства при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою.
Посилання прокурора на постанову Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» щодо наявності у діях ОСОБА_9 реальної сукупності злочинів, та неможливості у зв`язку з цим застосування відносно нього ст.47 КК України, є помилковим, оскільки така вимога ставиться лише при звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України (п.3 указаної Постанови).
Ухвалою про звільнення особи від кримінальної відповідальності не передбачено ухвалення рішення обрання запобіжного заходу.
За таких обставин, суд першої інстанції виніс вірне та вмотивоване рішення про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею останнього на поруки трудового колективу, а тому судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 06.04.2018 року відносно ОСОБА_9 без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4