Справа № 557/397/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2019 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
секретар судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження №0000042 від 06 лютого 2019 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Курозвани Гощанського району, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, українець, громадянин України, раніше судимий Гощанським районним судом Рівненської області, 06 листопада 2018 року до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року ОСОБА_3 засуджений Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт в зв`язку із чим 11.12.2018 року, після вступу вироку в законну силу, був поставлений на облік Гощанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області. На неодноразові виклики до уповноваженого органу з питань пробації на 17.12.2018., 21.12.2018, 04.01.2019 ОСОБА_3 не з`являвся без поважних причин, чим порушив вимоги ч.1 ст. 37 КВК України.
14.01.2019 року ОСОБА_3 було доставлено до Гощанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також його було попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що він надав письмову підписку. Також, того ж дня, ОСОБА_3 було вручено направлення за вих. №44/40/04-19 від 14.01.2019 року для відбування 80 годин громадських робіт в Курозванській сільській раді Гощанського району Рівненської області та копію вироку суду, про що він розписався на копії направлення. Згідно направлення ОСОБА_3 повинен був приступити до відбування покарання з 15.01.2019 року.

Згідно плану-графіку від 15.01.2019 року затвердженого Курозванською сільською радою у січні 2019 року ОСОБА_3 мав відпрацювати 52 години громадських робіт в період з 15 січня 2019 року по 31 січня 2019 року включно. Згідно табелю виходу на роботу Курозванської сільської ради за січень 2019 року ОСОБА_3 в період з 15 січня 2019 року по 18.01.2019 року не з`явився, з умовами праці та графіком виходу був ознайомлений. 21 січня 2019 року провідним інспектором Гощанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області за місцем відбування було проведено перевірку виконання вироку, під час якої було встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання покарання, так як не приступив до відбування покарання без поважних причин станом на 21.01.2019, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 40 КВК України, а саме невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи, без поважних причин, що є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того, 01.02.2019 року з Курозванівської сільської ради Гощанського району Рівненської сільської надійшла інформація, про те, що ОСОБА_3 в період з 15.01.2019 по 31.01.2019 року із запланованих за планом-графіком за січень 2019 52-ох годин громадських робіт, не відпрацював жодної години громадських робіт та поважні причини невиходу на громадські роботи відсутні. В подальшому також встановлено, що ОСОБА_3 в період з 01.02.2019 року по 11.02.2019 року із запланованих за планом-графіком за лютий 2019 року 28 годин громадських робіт, не відпрацював жодної години громадських робіт, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 40 КВК України, а саме невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи, без поважних причин, що є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Під час досудового розслідування між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_3 19 лютого 2019 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць, і за сукупністю вироків на підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Гощанського районного суду від 06 листопада 2018 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 місяця 5 днів арешту.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості судом, та просить затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину. Вину визнає. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник вважає за можливе угоду затвердити та призначити узгоджену міру покарання, угода укладалася в його присутності.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
В даному випадку обвинувачений скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України, що згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд, переконавшись, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода є добровільною, укладена в присутності захисника, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
Перевіривши угоду на відповідність її чинному законодавству, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, закону України про кримінальну відповідальність в частині щодо узгодженої міри покарання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що дана угода може бути затверджена, оскільки злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до злочину невеликої тяжкості, внаслідок злочину шкода завдана лише державним інтересам, а санкція ч.2 ст.389 КК України передбачає міру покарання у виді арешту, є підстави для застосування ст.ст. 71, 72 КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, встановлених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, суд не вбачає.
Обвинуваченому роз`яснено в судовому засіданні положення ч.4 ст.474 КПК України. У суду відсутні сумніви щодо добровільності укладення угоди сторонами.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання, яке визначено в угоді, а саме у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 лютого 2019 року по кримінальному провадженню №0000042 від 06 лютого 2019 між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити узгоджене покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за попереднім вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 06.11.2018 року у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, із врахуванням співвідношення за ст. 72 КК України, одному дню арешту вісім годин громадських робіт, і призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 5 (п`ять) днів арешту.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором та захисником виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1