Справа №1-206/10 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської

області в складі:

судді- Рудніцького В.А.,

при секретарі - Сухіні Н.В.,

за участю прокурора - Торган-Мосійчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Комінтернівське справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2010 року біля 01 год. підсудний ОСОБА_1 з метою таємного викрадення чужого майна, зірвавши з вхідних дверей металеві петлі, проник в будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 , та викрав чавунну плиту для печі, вартістю 270 гривень, чим причинив потерпілій збиток на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину в об`ємі пред`явленого обвинувачення та пояснив, що 10 лютого 2010 року біля 16 години він, проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 побачив, що господарка вийшла із будинку та закривала вхідні двері на навісний замок. Він знав, що ОСОБА_2 в будинку не має, а тому відразу вирішив проникнути в будинок та щось вкрасти. 11 лютого 2010 року біля 01 години ночі, він підійшов до вказаного будинку, зірвав руками металеві скоби з навісним замком та проник в будинок, звідки викрав чавунну плиту для печі. Цього ж дня він викрадену плиту продав за ЗО гривень ОСОБА_3 . Виручені гроші витратив на власні потреби. 16 лютого 2010 року до нього додому приїхали працівники міліції, яким він розповів про скоєння злочину.

У вчиненні злочину щиро розкаявся.

Враховуючи те, що підсудний не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь- які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.З ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення або інше сховище.

Відповідно до статті 12 КК України, вчинений злочин ОСОБА_1 відноситься до категорії тяжких.

При призначенні покарання суд враховує особу підсудного та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Підсудний ОСОБА_1 раніше не судимий, характеризується по місцю проживання позитивно.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність підсудного, є щире розкаяння у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення підсудного можливе без його ізоляції від суспільства з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Речові докази, які знаходяться на збереженні у ОСОБА_2 , підлягає поверненню потерпілій.

Судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися до вказаного органу для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироку законної сили залишити - підписку про невиїзд з місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області в 15-дений термін з дня його проголошення.

Суддя: