Справа №693/579/19
Провадження №1-кп/702/76/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000048, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2019, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого: 26.11.2013 Жашківським районним судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначене покарання - 3 роки 01 місяць позбавлення волі, згідно ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у виді 01 місяця позбавлення волі згідно вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 19.07.2013 та остаточно призначено покарання - 3 роки 02 місяці позбавлення волі, 17.02.2016 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 17 днів; відповідно до вимог ст.89 КК України судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
за ч.1 ст.122 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 13 червня 2018 близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території подвір`я за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , внаслідок раптово виниклого конфлікту зі своїм братом ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, наніс ОСОБА_6 один удар задньою металевою частиною (обухом) сокири по правій нозі в область гомілкової кістки, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді закритого багатоосколкового перелому нижньої третини діалізу великогомілкової кістки зі зміщенням відламку, закритий косий перелом верхньої третини діалізу малогомілкової кістки зі зміщенням відламку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/254 від 26.04.2019 відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю і показав, що він проживає разом з батьками. 13.06.2018 ОСОБА_6 прийшов до батьків, приніс спиртні напої. Вони разом розпивали спиртні напої, мати попросила його , щоб він нарубав дрібних дров, щоб розпалити плиту. Він взяв сокиру і пішов рубати. Він був нахиляний і рубав дрова. До нього підійшов брат ОСОБА_6 і вдарив його кулаком по спині, він відмахнувся сокирою і кинув її в брата, сокира обухом зачепила ногу брата. Він відразу викликав швидку, надавав брату гроші на лікування. Кається у вчиненому, обіцяє більше не вчиняти злочинів. Просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 подав в суд заяву про розгляд справи без нього. Під час підготовчого судового засідання показав, що претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характерів не має. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, покладається на думку суду.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину, його вина підтверджується доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою учасників судового розгляду, згідно ст.349 КПК України в судовому засіданні, крім показань обвинуваченого, матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України доведеним.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з тяжкості вчиненого злочину, з характеру та ступеня суспільної небезпечності, особи обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують обвинуваченому покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.
Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 10.07.2019, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий, виправлення особи без позбавлення або абмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю на умовах ізоляції.
Обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, він раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не погашена, негативно характеризується за місцем проживання, із врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, досудової доповіді Монастирищенського районного сектору з питань пробації, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 та для застосування ст.69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. 66, 67, 69-1 КК України; ст. 368, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.122 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
Керуючись ст.75, 76 КК України, засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з дня проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику, обвинуваченому, потерпілому та прокурору, надіслати представнику Монастирищенського РС з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.

Суддя ОСОБА_1