ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/9900/19
провадження 1 кс/201/5353/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву, скаргу ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги (заяви) ОСОБА_3 про визнання неправомірними бездіяльності слідчого, прокурора стосовно не зняття арешту з його майна, стягнення моральної шкоди та інш. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в ході проведення обшуку у нього за адресою мешкання було вилучено наступні речі: ноутбук Samsung model code: NP-RV 518-S07UA; жорсткий дик (накопичувач) My Passport Vira s/n WX11E44 MW454; мобільний телефон Yota Phone, imei: НОМЕР_1 ; накладна інтернет мережі Dnepronet; Wi-Fi роутер TP-Link s/n 13CB5603379. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/2056/18 від 16 березня 2018 року вказане майно було заарештоване. Як зазначає заявник, на ноутбуку він зберігає фотографії за 15 років, документи про його утримання під вартою з поламаною рукою, а також інші особисті документи, які йому потрібні для власного використання. Вказує, що подальший арешт майна порушує його законні права та інтереси, оскільки вважає, що слідчі мали достатньо часу для проведення експертизи та зняття інформації з електронних носіїв. Заявник подану ним заяву (клопотання) підтримав та просив суд скасувати арешт з вилученого у нього майна, зобов`язати слідчого надати матеріали і стягнути моральну шкоду.

Прокурор, слідчий у судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву, в якій просили відмовити у задоволенні клопотання, при цьому зазначали, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000517 триває, та для забезпечення об`єктивності розслідування у кримінальному провадженні може виникнути необхідність у проведенні повторної комп`ютерно-технічної експертизи, тому є необхідність забезпечення цілісності майна, яке є доказом та основним джерелом здобуття інформації. Встановити причетність ОСОБА_3 до вчинення вказаного злочину можливо лише за допомогою інформації, яка міститься на електронних носіях. Заяву фактично не визнали, вважали за можливе її розгляд без їх участі і просили в задоволенні заяви, клопотання відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю вказаних осіб або уповноваженої особи з огляду на положення ст. 306 КПК України.

З`ясувавши думку сторін заяви, вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

26 лютого 2018 року до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , який працює в прокуратурі Дніпропетровської області у відділі приймання та опрацювання аналізу інформації про те, що 25 лютого 2018 року о 08:24 години на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист з погрозою вибуху за адресою АДРЕСА_1 . За результатами перевірки об`єкту на наявність вибухових пристроїв вибухових речовин або коструктивно схожих на них предметів, проведених групою спеціалістів вибухово-технічного управленні ГУНП в Дніпропетровській області, за зазначеною адресою вибухонебезпечних предметів не виявлено.

Відповідно до отриманого листа в ньому містилися мобільні номери для контакту НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . За даним фактом Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР та порушено кримінальне провадження № 0000517 від 26 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Під час досудового розслідування 26 лютого 2018 року від Управління карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області надійшло інформування про те, що під час проведення першочергових заходів по встановленню особи, яка надіслала електронного листа, з погрозою вибуху в приміщенні прокуратури Дніпропетровської області, УКР ГУНП в Дніпропетровській області була отримана інформація відносно причетності до зазначеного кримінального правопорушення громадянина України ОСОБА_3

26 лютого 2018 року о 19:55 годині слідчим слідчому Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , відповідно до ст. 234 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено обшук.

В ході проведення обшуку у ОСОБА_3 за вищезазначеною адресою було вилучено: ноутбук Samsung model code: NP-RV 518-S07UA; жорсткий дик (накопичувач) My Passport Vira s/n WX11E44 MW454; мобільний телефон Yota Phone, imei: НОМЕР_1 ; накладна інтернет мережі Dnepronet; Wi-Fi роутер TP-Link s/n 13CB5603379. У подальшому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку за указаною адресою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 по справі № 201/2056/18 від 16 березня 2018 року було накладено арешт на майно, що було вилучено в ході обшуку за адресою АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 : ноутбук Samsung model code: NP-RV 518-S07UA; жорсткий дик (накопичувач) My Passport Vira s/n WX11E44 MW454; мобільний телефон Yota Phone, imei: НОМЕР_1 ; накладна інтернет мережі Dnepronet; Wi-Fi роутер TP-Link s/n 13CB560337.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У наданій суду інфоромації старший слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 зазначила, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000517 триває. 16 березня 2018 року слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ноутбук Samsung model code: NP-RV 518-S07UA; жорсткий дик (накопичувач) My Passport Vira s/n WX11E44 MW454; мобільний телефон Yota Phone, imei: НОМЕР_1 ; накладна інтернет мережі Dnepronet; Wi-Fi роутер TP-Link s/n 13CB5603379, визнано речовими доказами. В ході обшуку була вилучена накладна інтернет мережі Dnepronet, видана на ім`я ОСОБА_3 . Проте, відповідно до відповіді на запит Dnepronet, що є ТОВ «Дніпро.ТВ» зазначено, що ОСОБА_3 телекомунікаційні послуги вказаною компанією не надавалися. У зв`язку з чим у слідства виникла необхідність у перевірці дійсності зазначеного документу.

Оскільки, злочин вчинено завдяки використанню мережі Інтернет, доступ до якого встановлюється через Wi-Fi роутер або мобільний Інтернет із використанням мобільного телефону, під час додаткового дослідження, суттєве значення має наявність у слідчого вилучених у ОСОБА_3 мобільного телефону Yota Phone, imei: НОМЕР_1 та Wi-Fi роутеру TP-Link s/n НОМЕР_4 . За інформацією, наданою старшим слідчим районного відділу поліції, дослідити мобільний телефон Yota Phone, imei: НОМЕР_1 під час проведення комп`ютерно-технічної експертизи № 31/10.9.2018 від 19 червня 2018 року не видалося можливим у зв`язку з відсутністю доступу до нього, а тому виникає необхідність у проведенні повторного дослідження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт накладено з метою збереження речових доказів та недопущення зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна, яке є засобом і знаряддям вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, та яке має доказове значення по кримінальному провадженню.

Виходячи з викладеного, cel приходить до висновку про те, що доводи заявника щодо необхідності дотримання балансу інтересів сторін при проведенні досудового слідства безумовно заслуговують на увагу, особливо в контексті вимог ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас, за змістом цієї ж норми згаданого «Протоколу №1», …проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких умов аналізу має бути піддано обґрунтованість необхідності та ступень втручання у володіння майном заявника з боку держави в особі слідчих органів, які ініціювали в суді його арешт.

Заявником не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Посилання заявника на те, що арешт майна є не обґрунтованим не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешту майна заявника, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо. З огляду на викладене та враховуючи, що слідчі дії тривають, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про те, що заявником в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява, клопотання в такому вигляді не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на клопотанні, заяві оскільки воно спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 9, 98, 170-174, 303 307, 333, 350, 376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви, скарги ОСОБА_3 про зняття арешту з майна відмовити.

Слідчий суддя -