ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2626/19

05 грудня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берестовець, Костопільського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше судимого вироком Костопільського районного суду від 21.06.2019 за ч.1 ст.185 КК України до 100 год. громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 21 червня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 05 серпня 2019 року у Костопільському районному відділі з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, під підпис ознайомлено з умовами, порядком та обов`язками під час відбування покарання, відповідно до ч.1 ст.37 КВК України, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Також, 05 серпня 2019 ОСОБА_4 видано направлення та направлено для відбування покарання до Головинської сільської ради, що розташована с.Головин, Костопільського району, Рівненської області, згідно якого він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт 06.08.2019. Однак, 06.08.2019 останній до виконання громадських робіт не приступив.

В зв`язку з чим, ОСОБА_4 викликано до Костопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, де 21.08.2019 відібрано пояснення та винесено попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, відповідно до ч.2 ст.389 КК України та повторно видано направлення до Головинської сільської ради, що розташована с.Головин, Костопільського району, Рівненської області, згідно якого він повинен приступити до відпрацювання громадських робіт 22.08.2019.

Однак, ОСОБА_4 відпрацювавши 16 годин громадських робіт з 22.08.2019 по 28.08.2019, з 29.08.2019 до виконання громадських робіт не приступив, в зв`язку з чим, 11.09.2019 працівниками Костопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, проведена перевірка за місцем проживання ОСОБА_4 , де відібрано пояснення та винесено попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, відповідно до ч.2 ст.389 КК України.

В подальшому, в порушення ч.3 ст.40 КВК України, з 11.09.2019 без поважних причин (тяжка тривала хвороба, виїзд в іншу місцевість без дозволу у зв`язку з загибеллю близьких, тощо), з метою ухилення від відбування покарання, для відбуття громадських робіт не з`являвся, а тому невідбута частина покарання станом на 16.09.2019 становить 84 год. громадських робіт, тобто ОСОБА_4 умисно ухилився від призначеного судом йому покарання у виді громадських робіт.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, дав суду показання, що дійсно без будь-яких поважних причин не відбув повністю громадські роботи. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.389 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України - 1 рік обмеження волі.

Суд, у відповідності до ст.75 КК України та враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, особисте ставлення до вчиненого, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 373-375 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 75, 76, ч.2 ст. 389 КК України суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1