Справа №212/6586/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження за № 0001636 від 11 червня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимого останній раз: 11 жовтня 2018 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком в порядку ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання на 2 роки, фактично проживаючого без реєстрації місця мешкання за адресою, АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , 10 червня 2018 року на протязі другої половини дня, разом зі своїми знайомими, потепілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вживали спиртні напої в приміщенні загальної кухні, яка розташована на 2-му поверсі гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 .

В цей же день 10 червня 2018 року, в період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 30 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, залишили ОСОБА_3 , в приміщенні вказаної кухні, а самі пішли до своєї кімнати АДРЕСА_3 .

Через короткий проміжок часу, слідом за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до приміщення вказаної кімнати прийшов ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та почав сварку з ними, через недопиту частину горілки, та вимагав продовжити вживати разом з ним спиртні напої, в результаті чого умисно наніс ОСОБА_6 один удар долонею правої руки в обличчя. В свою чергу ОСОБА_7 , який перебував у безпосередній близькості з ними, намагаючись захистити ОСОБА_6 від протиправних дій ОСОБА_3 , виштовхав останню з приміщення кімнати, щоб ОСОБА_3 не зміг їй спричинити тілесні ушкодження, та намагався заспокоїти ОСОБА_3 , який в свою чергу діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо припускаючи їх настання, збив з ніг ОСОБА_7 та умисно наніс йому близько 10-12 ударів кулаками лівої та правої руки в обличчя та голову, після чого продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс ОСОБА_7 , близько 3 ударів ногою в тулуб зліва, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді садни голови і обличчя, синців обличчя, перелому кісток спинки носу, струс головного мозку, перелому верхньої щелепи праворуч, які відповідно до висновку експерта № 1000 від 20 липня 2018 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Після того як ОСОБА_3 припинив завдавати удари ОСОБА_7 та вийшов з приміщення кімнати АДРЕСА_3 , через деякий час за ним прослідувала потерпіла ОСОБА_6 та наздогнала ОСОБА_3 в приміщенні загальної кухні, яка розташована на 2-му поверсі в приміщенні вказаного гуртожитку. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, потерпіла ОСОБА_6 , стала вимагати від обвинуваченого ОСОБА_3 , повернути їй ключі від її кімнати, при цьому зіштовхнула його на підлогу зі стільця на якому той сидів.

Після чого ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, піднявшись з підлоги на ноги, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо припускаючи їх настання, кулаками лівої та правої руки, наніс потерпілій ОСОБА_6 , близько 4-х ударів в голову, таким чином збив останню з ніг, після чого нахилившись над нею, умисно наніс їй один удар кулаком, в обличчя справа, після чого продовжуючи свої протиправні дії, тримаючи ОСОБА_8 яка лежала на підлозі за обидві руки, умисно наніс лівою ногою близько 5-6 ударів в обличчя та голову, тим самим заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді, суборбітального перелому верхньої щелепи, підвивих 1, 2 зубів верхньої щелепи праворуч, садни голови, які відповідно до висновку експерта № 1014 від 20 липня 2018 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 10 червня 2018 року на протязі другої половина дня, він разом зі своїми знайомими, потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , разом вживали спиртні напої в приміщенні загальної кухні, яка розташована на 2-му поверсі гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 . В подальшому, в той же день в період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 30 хвилин, в результаті конфлікту між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс тілесні ушкодження останнім відповідно до обставин описаних в обвинувальному акті.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 , винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчиненого умисно, особу винного, який є раніше судимим, на обліку у лікаря нарколога не перебував, та не перебуває, перебував на обліку у лікаря психіатра з 2002 року з приводу легкої розумової відсталості, не працює, згідно характеристики за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім цього суд бере до уваги досудову доповідь, складену відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий та заяви потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 у них немає, покарання обвинуваченому просять призначити на розсуд суду.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, із застосування ст. 70 КК України з врахуванням вироку від 11 жовтня 2018 року Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого сплинув 22.10.2018.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.10.2018 року, призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1