Ухвала
Іменем України

18 липня 2019 р.

м. Київ
Справа № 322/509/17
Провадження № 51-3100ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги. Зокрема серед недоліків було вказано на те, що зі змісту касаційної скарги не вбачається, чи переглядався оскаржуваний вирок в апеляційному порядку, а також на те, що в ній не сформульовані конкретні касаційні вимоги.
Відповідно до наявної у матеріалах провадження розписки засудженого, копію указаної вище ухвали Верховного Суду він отримав 05 липня 2019 року.
У межах визначеного судом строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув.
Відповідно до ст. 424 КПК України у касаційному порядку може бути оскаржений вирок суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку.
Але зі змісту касаційної скарги не вбачається, чи переглядався вказаний вирок в апеляційному порядку, тому колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання, чи є оскаржене рішення предметом розгляду суду касаційної інстанції, а також, чи подана касаційна скарга у строк, визначений ст. 426 КПК України.
При цьому з наданої засудженим копії оскаржуваного вироку місцевого суду вбачається, що він був ухвалений 20 липня, а не 20 червня, 2017 року, як про це пише в своїх скаргах засуджений.
Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. У поданій скарзі ОСОБА_4 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для зміни чи скасування оскарженого судового рішення, та належним чином не обґрунтовує свої доводи.
Крім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Ці вимоги мають узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, передбаченими ст. 436 КПК України. Однак, засудженим ні в первинній, ні в уточненій касаційній скарзі, не зазначені конкретні вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалась з положеннями ст. 436 КПК України.
Таким чином, засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно повернути.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3