Провадження №: 1-кс/755/3675/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про підозру та постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №4, про відмову у задоволенні клопотання, у межах кримінального провадження №007178 від 30.07.2018 року, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 15.04.2019 року, вручене ОСОБА_3 слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 та постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , про відмову у задоволенні клопотання від 06.05.2019 року, оскільки повідомленні про підозру ґрунтується на достовірних доказах /висновки експертів/, у зв`язку з чим просив скасувати повідомлення про підозру від 15.04.2019 року.
У судовому засідання адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив задовольнити.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, оскільки з часу повідомлення про підозру ОСОБА_3 не минуло два місяці, як це передбачено чинним КПК України, крім того експертизи проводились на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, а розбіжності в датах це технічна помилка.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Згідно п.10 ч.1 ст.303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне /ч.1 ч.3 ст.110 КПК України/.
Як вбачається з матеріалів скарги, Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №007178 від 30.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
15.04.2019 року, слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України, на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_3 вимог глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст.276, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
Крім того, 06.05.2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , постановою відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 15.04.2019 року, у кримінальному провадженні №007178 від 30.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
В силу ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом. Прокурор, під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; повідомляти особі про підозру.
Прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення /ст.94 КПК України/.
Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 214, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про підозру та постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №4, про відмову у задоволенні клопотання, у межах кримінального провадження №007178 від 30.07.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя