Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2019 про відмову в задоволення клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна ноутбука HP, що містить реквізити моделі 15-bs153ur чорного кольору, вилученого 29.10.2019 в ході проведення огляду.
Клопотання умотивоване тим, що у провадженні СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 11.07.2019 до ЄРДР за №0000025 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.321-1 КК України.
Під час огляду приміщення 29.10.2019 за адресою: м.Луцьк, вул.Конякіна, 2Б, виявлено та вилучено ноутбук, який постановою слідчого від 29.10.2019 визнано речовим доказом, оскільки він зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення
Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, слідчий звернувся з цим клопотанням до суду.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 05.11.2019 у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною кримінального провадження, оскільки необхідність такого вилучення ні у матеріалах клопотання, ні в судовому засіданні не доведена.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 29.10.2019 за адресою: м.Луцьк, вул. Конякіна 2Б. Посилається на те, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ноутбук зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримував свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення власників тайна та їх представника, які заперечили доводи апеляційної скарги і просили рішення слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.
Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з статями 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Так, в ухвалі слідчого судді від 25.10.2019 не зазначено конкретних ознак електронних інформаційних систем, мобільних терміналів, які підлягають вилученню і які мають значення для кримінального провадження, оскільки в ухвалі суду зазначено загальне поняття таких систем, а тому стверджувати, що можливість вилучення вказаних у клопотанні ноутбуків, мобільних телефонів та електронних систем визначених ухвалою суду немає підстав.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Необхідність такого вилучення слідчим та прокурором не доведена.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Зважаючи на те, що ноутбук, з інформацією, що міститься на ньому і про арешт якого ставиться питання, не є необхідною умовою проведення експертного дослідження, він не є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки процесуальних документів щодо цього суду не надано, вилучене майно не є предметом кримінального правопорушення, по якому здійснюється дане провадження, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для накладення арешту на вказану річ стороною обвинувачення не доведено, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання відмовлено.
Апеляційний суд із наведеними в оскаржуваній ухвалі слідчого судді мотивами, що ґрунтуються на матеріалах провадження, погоджується.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність судового рішення є безпідставними та не спростовують висновків слідчого судді.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б вплинули або могли вплинути на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді не встановлено, а тому останню необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2019 про відмову в задоволення клопотання про арешт майна без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: