Справа № 629/978/17
Провадження № 1-кп/629/29/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002637, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

28 листопада 2013 року близько 03-00 години ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 знаходились на п`ятому поверсі у приміщенні другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , куди прийшли після спільного розпиття спиртного в квартирі ОСОБА_8 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись на п`ятому поверсі приміщення зазначеного вище під`їзду, ОСОБА_3 з малозначного приводу, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_5 та великими пальцями двох рук надавив останньому на очні яблука обох очей, від чого ОСОБА_5 впав на підлогу, обличчям вниз, на живіт. Далі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , почав наносити удари руками та ногами в область тулуба та голови ОСОБА_5 , спричинивши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку із субарахноїдальним крововиливом, закритого перелому кісток носа без зміщення, синців та саден на обличчі, крововиливів в білкові оболонки обох очей, що ускладнилися розвитком внутрішньочерепної гіпертензії, вестибулярним, астенічним синдромами, окоруховими порушеннями, 2-х сторонньої сенсо-моторної недостатності, схильністю до синкопальних станів; тупої травми грудної клітини у вигляді закритого перелому 8-го лівого ребра; тупої травми поперекової області у вигляді закритих неускладнених переломів поперечних відростків 2-3-го поперекових хребців справа з незначним зміщенням, синців та саден на верхніх кінцівках.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні Лозівської міської лікарні з 28.11.2013 року по 23.12.2013 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

15 лютого 2019 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінальної справи у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначила, що з дня порушення кримінальної справи минув п`ятирічний термін, а тому у відповідності до ст. 49 КК України кримінальне провадження підлягає закриттю. Її підзахисний свою вину в скоєнні кримінального правопорушення не визнає, але не заперечує проти закриття провадження у справі. Тому просила кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_3 закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання про закриття кримінального провадження та просила його задовольнити. Також вказала, що відповідно до ст. 12 КК України злочин в якому обвинувачується її підзахисний ОСОБА_3 відносяться до злочину середньої тяжкості і на даний час сплили строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення інкримінованого кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, обвинувачений не переховувався від слідства чи суду та не скоїв новий злочин.
У судовому засіданні обвинуваченому роз`яснені підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останній наполягав на закритті провадження у справі з нереабілітуючих підстав. Так, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину не визнав, але підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор не заперечував проти клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинуваченим злочин був вчинений 28 листопада 2013 року, таким чином строк давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого за вчинення цього кримінального правопорушення закінчився 28 листопада 2018 року.

Будь-яких обмежень для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положеннями ч.ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України, судом не встановлено. Підстав для зупинення або переривання перебігу строку давності судом також не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх даних, які дають право на звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, обвинувачений надав згоду щодо такого звільнення, тому суд прийшов до висновку про задоволення зазначеного клопотання.
Приймаючи до уваги, що підстав, які б перешкоджали суду прийняти рішення за заявленим клопотанням, в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з вказаним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судом не обирався.
Витрати на залучення експертів та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002637 від 28 листопада 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1