Справа № 158/1142/19
Провадження № 1-в/0158/104/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2017 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, -

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що він засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2017 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Просить застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Засуджений подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який заперечив щодо застосування відносно ОСОБА_4 . Закону України «Про амністію у 2016 році», дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Злочин за ч. 3 ст. 185 КК України в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які хворіють на тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Згідно довідки № ВН/Ц07/127 від 22.05.2019 року, виданої медичною частиною № 84 філії «ЦОЗ ДКВС України» у Волинській області засуджений ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Генералізована симптоматична епілепсія». Вищевказане захворювання підпадає під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Разом з тим, згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не відбув більше половини призначеного строку основного покарання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не відбув більше половини призначеного строку основного покарання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про застосування амністії в Україні", Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1