Дата документу Справа № 337/2993/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/2993/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1604/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 19 вересня 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000201 відносно ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.27 ч.3. ст.209 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , яка обвинувачуються в скоєнні ряду особливо тяжких умисних корисливих злочинів, а саме за ч. 3 ст.28 ч. 3 ст.27 ч. 2 ст. 205 КК України (в редакції Закону від 15.11.2011), а саме в організації фіктивного підприємництва, тобто організації створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб, з метою прикриття незаконної діяльності, чим було заподіяно велику матеріальну шкоду державі, вчиненого у складі організованої групи; за ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015), - в організації внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також організації умисного подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої групи та за ч.3 ст.27 ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції Закону від 10.11.2015) в організації вчинення фінансових операцій та правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також організації вчинення дій, спрямованих на приховання незаконного походження таких коштів, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), вчинених у особливо великому розмірі, у складі організованої групи.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу на теперішній час не відпали, не змінились та продовжують існувати. Крім того, більш м`які запобіжні заходи в достатній мірі не забезпечать виконання процесуальних обов`язків обвинуваченою та запобігання ризикам, встановленим судом.
Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2019 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.27 ч.3. ст.209 КК Українистроком до 20 жовтня 2019 року. Приймаючи таке рішення суд послався на те, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачає, оскільки вважає, що даний запобіжний захід в повній мірі не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої та буде недостатнім для забезпечення запобігання ризикам, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що судом було проігноровано доводи захисту та взагалі не надано їм оцінку. Вказує, що прокурором не було надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених у клопотанні, а також відсутні посилання на вже досліджені судом докази. Вказує, що суд повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Тому, на його думку, суд задовольнив клопотання не підтверджене жодним доказом. Просить ухвалу суду від 21.08.2019 року про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вказує на збереження ризиків негативної поведінки ОСОБА_9 і просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

ОСОБА_9 була повідомлена про апеляційний розгляд через адміністрацію СІЗО, клопотань про забезпечення її особистої участі у судовому засідання не надавала, адвокат не заперечував з приводу продовження апеляційного розгляду за відсутності її підзахисної. За наведених обставин, наявної на розгляді суду апеляційної інстанції апеляції захисника, відсутності питань щодо погіршення правового становища обвинуваченої та з урахуванням ч.4 ст. 401, ч.4 ст. 405 КПК України судова колегія не вбачає перешкод для подальшого апеляційного розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

З урахуванням рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 беззаперечно, ст. 129 Конституції України, оскаржуване судове рішення має бути переглянуте судом апеляційної інстанції з дослідженням доводів поданої апеляційної скарги.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки.

Отже, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави, за яких продовження такого запобіжного заходу можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону судом дотримані.

За матеріалами контрольного провадження дане провадження, за обсягом висунутого обвинувачення та задіяних осіб, є складним, потребує достатньо тривалого часу для здійснення процесуальних дій та дослідження доказів, оскільки відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується саме в створенні та керівництві організованої групи, позиція обвинуваченої щодо не визнання вини у вчинених злочинах суттєво відрізняється від позицій інших виконавців, щодо яких вже винесено обвинувальні вироки. Позиція обвинуваченої потребує ретельної перевірки, наслідком чого є дослідження доказів у повному обсязі.

21 серпня 2019 року в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою.

Районний суд прийшов до висновку про існування підстав для продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_9 під вартою.

При цьому, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою.

При розгляді клопотання прокурора судом встановлено, що процесуальні ризики переховування, впливу на свідків з боку обвинуваченої та вчинення іншого злочину на даний час продовжують існувати.

З цього приводу судова колегія акцентує увагу на попередньому застосуванні до ОСОБА_9 найменш обтяжливих запобіжних заходів, востаннє у виді застави з покладенням певних обов`язків, зокрема щодо прибуття за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду та встановленою періодичності явок, повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи, не відлучатися без відповідного дозволу, утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Отже, по відношенню до ОСОБА_9 раніше застосовувався альтернативний запобіжний захід.

Натомість, в подальшому було встановлено порушення ОСОБА_9 покладених на неї обов`язків, що і стало наслідком зміни 29.11.2018 року запобіжного заходу на тримання обвинуваченої під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, органом досудового розслідування доведено залишення ОСОБА_9 місця проживання без отримання відповідного дозволу, що поряд із особливою тяжкістю інкримінованого ОСОБА_9 у даному провадженні злочину, очікуваним покаранням та відомостями щодо особи обвинуваченої, яка за місцем реєстрації до обрання запобіжного заходу не проживала, тривалий час офіційно не працювала, що суд сприймає на підтвердження існування ризику переховування.

Заявлені прокурором ризики переховування та незаконного впливу на свідків підтвердженні відповідними документами щодо залишення ОСОБА_9 місця проживання внаслідок несанкціонованого пересування територією держави, свідченнями ОСОБА_10 щодо здійснення на нього впливу з боку обвинуваченої та побоюваннями останнього за власне здоров`я і майно.

З приводу питань, які поставлені перед судом слід зауважити на наявності у проваджені районного суду м. Дніпро іншої кримінальної справи відносно ОСОБА_9 , в рамках якої обвинуваченій інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.3 ст.369-2 КК України, що мало місце у період застосування відносно неї у даному провадженні більш м`якого запобіжного заходу.

На користь правильності висновків суду першої інстанції свідчать і відомості щодо зафіксованих телефонних з`єднань ОСОБА_9 , зокрема і з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні, що є порушенням ОСОБА_9 покладених на неї умов, встановлених ст. 194 КПК України в період дії альтернативного запобіжного заходу.

Отже, з огляду на наведене судова колегія погоджується із висновком місцевого суду щодо існування ризиків переховування обвинуваченої, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Твердження захисника про недоведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків слід визнати непереконливими, а надані матеріали, які були і у розпорядженні суду першої інстанції засвідчують реальність існування ризиків негативної процесуальної поведінки обвинуваченої, які не зменшилися.

Сукупність означених вище фактів вказує на неефективність застосування до обвинуваченої альтернативних запобіжних заходів, оскільки остання неодноразово порушувала покладені на неї судом обов`язки і одночасно, з урахуванням того, що триває допит свідків у даному кримінальному провадженні, засвідчує доцільність на даний час продовження стосовно ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на зміст оскаржуваного судового рішення, критично відноситься до посилання захисника на ігнорування районним судом його доводів. Такі доводи сторони захисту пов`язані із особистістю обвинуваченої та дій ОСОБА_9 в період застосування до неї іншого запобіжного заходу, чому районний суд приділив достатньо уваги.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000201 відносно ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.27 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.27 ч.3. ст.209 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4