Унікальний 756/2575/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у кримінальному провадженні №0005824 від 09.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні - прокурором Київськоїх місцевої прокуратури № 5відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005824 від 09.08.2019 за фактом зайняття гральним бізнесом за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві надійшло повідомлення з приводу того, що за адресою: АДРЕСА_1 під вивіскою державної лотереї надаються послуги у сфері грального бізнесу.

Клопотання слідчого вмотивовано ти, що за вказаною адресою для надання доступу до азартних ігор функціонують персональні комп`ютери. Вказаний гральний заклад цілодобово збирає психологічно та фізично залежних від азартних ігор осіб, які систематично програють там грошові кошти свої та своєї сім`ї.

Слідчий вказав у клопотанні, що за місцем розташування грального закладу знаходиться документація щодо організації та ведення грального бізнесу, чорнові записи, які стосуються ведення незаконного бізнесу у сфері азартних ігор, гральні автомати, системні блоки комп`ютерів, інше обладнання, що є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, або майно, (цінності, речі, грошові кошти) здобутті злочинним шляхом в результаті вчинення даного кримінального правопорушення.

Слідчий стверджує у клопотанні, що невстановлені особи, які здійснюють зайняття гральним бізнесом, доволі пильні до зацікавленості сторонніх особі щодо організації та здійснення їх діяльності, а у випадку підозри, можуть знищити предмети та документи, які містять відомості, що відображають їх злочинну діяльність.

Слідчий у клопотанні посилається і на те, що в ході досудового розслідування було опитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що працює в гральному закладі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , на посаді адміністратора. До обов`язків якого входить приймати у відвідувачів закладу грошові кошти, вносити дані до комп`ютера та введення даних для подальшої гри.

На підставі дозволу про проведення огляду, який було отримано від адміністратора грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим було проведено огляд в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . В вході проведення такого огляду виявлено нежитлове приміщення, яке пристосоване під гральний заклад, де знаходилось: 2 зошити з чорновими записами, грошові кошти в сумі 582 грн., 16 моніторів, 16 системних блоків, 16 комплектуючих (мишка, клавіатура), які на момент огляду перебували у ввімкненому стані та на яких інстальоване програмне забезпечення (симулятор азартних ігор), за допомогою якого надаються послуги у сфері грального бізнесу, а саме будь-які особи за певні грошові кошти мали змогу пограти у віртуальному казино з метою отримання грошової винагороди.

У зв`язку з цим, слідчий просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0005824 від 09.08.2019 року з метою забезпечення збереження речових доказів, що були вилучені під час проведення огляду: 16 моніторів, 16 системних блоків, 16 комплектуючих (мишка, клавіатура), 2 зошити з чорновими записами, грошові кошти в сумі 582 грн.

Слідчий ОСОБА_3 , який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0005824, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив дане клопотання задовольнити.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 09.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (кримінальне провадження №0005824) з фабулою, яка відповідає змісту події, викладеної у клопотанні, що розглядається. Згідно витягу є ЄРДР по даному кримінальному провадженню відомості в ЄРДР були внесені на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Жодних таких матеріалів слідчому судді надано не було та у клопотанні про арешт майна відсутнє навіть посилання на такі матеріали.

Крім того, слідчому судді не надано жодного доказу та відсутнє у клопотання посилання на жодний доказ, який би підтверджував хоча б один факт отримання будь-якою особою у вищевказаному місці послуги у сфері грального бізнесу за певні конкретні грошові кошти, граючи у віртуальному казино з метою отримання грошової винагороди.

Відтак, відсутні підстави вважати, що вилучені під час огляду грошові кошти в сумі 582 грн. є саме коштами, отриманими від надання послуги конкретній особі у сфері грального бізнесу, а також немає підстав вважати, що і інше вилучене майно є доказом злочину, оскільки жодній особі послуга не надавалася. Слідчий у клопотанні лише припускає, що послуга могла надаватися, а злочин нібито міг вчинятися.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, слідчим суддею встановлено, що вилучені при огляді 8 серпня 2019 року речі не можуть бути використані у кримінальному провадженні як докази, оскільки вони, проміж іншого, здобуті із порушенням ст.87 КПК України, тобто отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Зокрема, як убачається із копії протоколу огляду від 8 серпня 2019 року, в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт. Проте, слідчим суддею встановлено наступне:

Особа ОСОБА_5 , яка нібито надала дозвіл слідчому на проведення огляду приміщення, не ідентифікована, не підтверджено чи існує така особа насправді. У матеріалах клопотання відсутні матеріали, які підтверджують право володіння або користування ОСОБА_5 вказаним приміщенням. Якщо ОСОБА_5 є найманим працівником, то на це також має бути підтвердження. Навіть у разі, якщо ОСОБА_5 і є найманим працівником, то це не означає, що він є власником або володільцем приміщення у розмінні ч. 1 ст. 233 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 233 КПК України передбачає умови лише для проникнення до житла чи іншого володіння особи, а не для проведення огляду чи обшуку в них. Таким чином, заява не ідентифікованої особи - ОСОБА_5 про дозвіл на проведення огляду приміщення, яке йому не належить і володільцем якого він не є, не може вважатися законною підставою для проникнення в таке приміщення та для проведення в ньому огляду, який по суті фактично був обшуком.
Відсутність підстав для проникнення у приміщення та для проведення в ньому огляду 08.08.2019 підтверджується і не зазначенням такої підстави безпосередньо у самому протоколі огляду.
Таким чином, фактично слідчим було проведено безпідставний обшук приміщення, завуальований під огляд місця події, на підставі дозволу на огляд, який не передбачений чинним КПК, та який отриманий від особи, яка не має на те повноважень.

Згідно із ч. 3 ст. 233 КПК України цієї ж статті слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Згідно з приписами частини другої статті 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог частини першої статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Частиною другою зазначеної статті 237 КПК України передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

З дослідженого протоколу огляду місця події від 08.08.2019 слідчим суддею встановлено, що того ж дня в період часу з 20 год. 13 хв. до 21 год. 50 хв. слідчим СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 проведено огляд нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі дозволу «адміністратора» грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується письмовою заявою останнього від 08.08.2019, як зауважено вище, «адміністратор» ОСОБА_5 не володіє вказаним приміщенням, із матеріалів долучених до клопотання цього встановити неможливо.

Таким чином, на думку слідчого судді, з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий ОСОБА_6 проникла до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням вимог норм частини першої статті 233 КПК України, оскільки у матеріалах, долучених до клопотання відсутня ухвала слідчого судді про узаконення огляду.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.215 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Відтак отримані внаслідок такої слідчої дії докази не можуть бути визнані допустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчий не зазначив у клопотанні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
Враховуючи все вищевикладене, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 233, 234, 237, 170 -173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про арешт майна залишити без задоволення.

16 моніторів, 16 системних блоків, 16 комплектуючих (мишка, клавіатура), 2 зошити з чорновими записами, грошові кошти в сумі 582 грн., що вилучені 08.08.2019 під час проведення огляду місця події в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 - негайно повернути особі (особам), у яких їх було вилучено.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1