Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 469/187/19
Провадження № 1-кп/483/110/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 30 грудня 2018 року обвинуваченого:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, є громадянином України, офіційно не працює, має базову загальну середню освіту, інвалідності не має, раніше судимий 05 квітня 2016 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком три роки, на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 29 грудня 2018 року приблизно о 18 год. 20 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи неподалік від автостанції, що розташована по вул. Одеська в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, умисно групою осіб, повторно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, відкрито, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами в сумі 17000 грн. та мобільним телефоном марки «Dodge» моделі «Х9 mini» в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора ТОВ «Водафон», загальною вартістю 1070 грн., після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 18070 грн.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та що заявлені раніше ризики передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні останньому запобіжного заходу та його продовжені ухвалами слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2018 року, 11 січня 2018 року та увалами Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року , 23 квітня 2019 року, а саме недопущення спроб переховуватися від суду та можливість продовжити злочинну діяльність та ризики які могли б виправдовувати тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 не зменшились. Прокурор вважає, що більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.
Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити та змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту, захисник посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання за яким зареєстрований, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонеркою, в теперішній час погіршився стан його здоров`я, вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Обвинувачений ОСОБА_5 просив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосувати у нічний час, надавши можливість йому працювати та зазначив, що всі вимоги суду буде виконувати.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши докази додані до попередніх клопотань, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує наступне.
За змістом ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 січня 2019 року, який ухвалою того ж суду від 11 січня 2019 року було продовжено до 28 лютого 2019 року включно. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 квітня 2019 року включно. 23 квітня 2019 року ухвалою того ж суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому продовжено до 21 червня 2019 року включно. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено з урахуванням наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає підстави вважати, що він може продовжити злочину діяльність.
Вказаний вище ризик на теперішній час не змінився, даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, або для скасування запобіжного заходу судом не встановлено.
Враховуючи викладене, а також обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , високий ризик, що останній може продовжити злочину діяльність, оскільки злочин в якому він обвинувачується скоїв в період іспитового строку, тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеному під час розгляду ризику та не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , в зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 331 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк до 11 серпня 2019 року включно.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів і припиняє свою дію 12 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: