Провадження по справі № 1-кп/521/153/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 18.05.2018 року за № 0001728, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області, має середню освіту, працює без укладення трудового договору, одружений, має на утриванні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді курсанта першого курсу 274 навчальної групи факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та спеціального призначення Військової академії, перебуваючи у військовому званні солдат, 15.01.2018 року о 20 годині умисно, без відповідного дозволу командира, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду (крім воєнного стану), без поважних причин самовільно залишив розташування Військової академії, яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 09 години 23.07.2018 року.

Також ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді курсанта першого курсу 274 навчальної групи факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та спеціального призначення Військової академії, перебуваючи у військовому званні солдат, 10.08.2018 року о 08 годині, діючи умисно, без відповідного дозволу командира, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду (крім воєнного стану), без поважних причин самовільно залишив розташування Військової академії, яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 19 години 30 хвилин 20.03.2019 року, проводячи час на власний розсуд і не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, ОСОБА_5 пояснив суду, що визнає всі обставини, вказані в обвинуваченні, викладені в обвинувальному акті. Злочин вчинив у зв`язку з особистими та складними сімейними обставинами, оскільки мав проблемі зі здоров`ям і не міг продовжувати службу, а також мав забезпечувати сім`ю, дружина перебувала у стані вагітності. З навчанням у нього не складалось, тому грошове забезпечення мало розмір усього у 800 грн., і цього не вистачало для сім`ї, а ще потрібні були кошти для пологів дружини та утримання дитини. Тому він прийняв неправильне рішення і самовільно двічі залишав місце служби - Військову академію, не розірвавши попередньо контракт. До свого вчинку відноситься негативно, у скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені положеннями ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 винен у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю, утримує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . У характеристиці, наданій ОСОБА_5 начальником факультету Військової академії, вказано, що він не проявляє інтересу до навчання, виявляє позитивні якості у стройовій і фізичній підготовці.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину у вчиненні злочину та дав правдиві покази про його обставини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає такою обставиною молодий вік обвинуваченого, який не мав достатнього життєвого досвіду для вирішення у законний спосіб питань, обумовлених сімейними і особистими обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України двічі. Однак, цю обставину неможливо визнати відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України як повторність, оскільки ця ознака не була визначена стороною обвинувачення, а суд не може війти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті (ч. 3 ст. 337 КПК України).

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, враховує викладені у вироку дані про особу винного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який вчинив злочин на ґрунті складних сімейних обставин, не уникав кримінальної відповідальності, визнання ОСОБА_7 своєї вини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Враховуючи, що покарання ОСОБА_7 призначається із застосуванням випробування, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід до нього не застосовувати.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його оголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1