233 № 233/1037/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001464 від 22 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001464 від 22 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала письмові клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з уточненнями, посилаючись на те що:
- сторона обвинувачення при зверненні до суду з обвинувальним актом виклала обставини та підстави, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки умисні дії останнього були безпосередньо спрямовані на вбивство, а не на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , тому вважає, що прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури незаконно змінив кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст.121 КК України на ст. 124 КК України;
- обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0001464 від 22 грудня 2018 року не містить формулювання обвинувачення, що позбавляє можливості його розгляду судом. Відсутність формулювання обвинувачення суперечить принципу верховенства права, закріпленому у ст. 8 КПК України, а також порушує права обвинуваченого на захист у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України. За таких обставин вважає, що за вказаним обвинувальним актом, ОСОБА_6 має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки відповідно до положень ст. 277 КПК України вказане становить зміст повідомлення про підозру, а не обвинувального акту. Посилання прокурора в обвинувальному акті «Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями скоїв умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони тобто злочин, передбачений ст. 124 КК України» по своїй суті не є належним формулюванням обвинувачення, внаслідок чого вказує про повну відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно порушує право особи на захист. Також звертає увагу суду на порушення вимог КПК України, які є підставою для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору, що виразились у невідповідності обвинувального акту статусу офіційного документу (відсутність посвідчення обвинувального акту гербовою печаткою); невірне формулювання обвинувачення (не викладено доведеність події кримінального правопорушення: час, місце, спосіб, форма вини, мотив і мета його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими ( ОСОБА_6 фактично було умисно завдано тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 ,, а не умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони);
- посилання прокурора у обвинувальному акті, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий в той час, як з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, що суперечить по своїй суті наведеним вимогам закону та є неприпустимим;
- як вбачається з обвинувального акту, у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 «підозрюється», а не «обвинувачується». Внаслідок чого не викладено саме формулювання обвинувачення.
Враховуючи викладене, потерпіла ОСОБА_4 просить повернути обвинувальний акт прокурору по справі у кримінальному провадженні №0001464 від 22 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України у зв`язку з його невідповідністю нормам КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання потерпілої, оскільки підстави для повернення обвинувального акту прокурору, передбачені ст. 291 КПК України, відсутні. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 124 КК України вірна. Право на захист обвинуваченого не порушувалося. Крім того, обвинувальний акт є офіційним документом і в частині 3 стаття 291 КПК України міститься вимога щодо засвідчення його підписом слідчого і прокурора і інших додаткових вимог для обвинувального акту вказана стаття не містить. Крім того, додав, що потерпіла була повідомлена, що кримінальне провадження перебуває на стадії завершення та про відкриття їй матеріалів кримінального провадження. З приводу анкетних даних і попередніх судимостей обвинуваченого, то це питання буде з`ясовуватися в судовому засіданні під час дослідження матеріалів, що характеризує особу обвинуваченого. У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання потерпілої.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання потерпілої, оскільки питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого вирішується під час судового розгляду після дослідження судом доказів, вважає, що обвинувальний акт відповідає КПК України і підстав для його повернення прокурору немає.
Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні погодився з думкою захисника.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.314 КІІК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України. При цьому суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

За приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд вважає, що вказаний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням конкретних протиправних дій, які були вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 з огляду на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, а саме формулювання короткого змісту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченому.

Щодо посилання потерпілої ОСОБА_4 на порушення права обвинуваченого на захист, суд вважає, що це право не є законодавчо визначеною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а є підставою, відповідно до ст. 87 КПК України, для визнання доказів у справі недопустимими. Проте, питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім того, обставини, за яких скоєно кримінальне правопорушення, юридична кваліфікація кримінального правопорушення, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину та обставини, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі і наявність судимостей підлягають доказуванню в ході судового розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань потерпілої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки, відповідно до положень ст.314 КПК України, завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотань потерпілої ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001464 від 22 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1