ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1695/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000593 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000593 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20.00 до 07.00 години та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри, вважав доведеним існування ризику, передбаченого п 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не обгрунтованими доводи щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2019 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, при внесенні застави визначити необхідність виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано тяжкості покарання, той факт, що у випадку засудження, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавлення волі, сам по собі є одним із ризиків, що може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим останній може впливати на свідків. ОСОБА_8 проживає в м. Харкові біля півтора року, що не може свідчити про міцність соціальних зв`язків. Слідчим суддею не взято до уваги характеристики підозрюваного за місцем роботи, який характеризується посередньо, схильний до порушення службової дисципліни та внутрішнього трудового розпорядку. Підозрюваний зареєстрований у м. Білопілля Сумської області. Суду не було надано жодного документа, який би підтверджував адресу місця проживання підозрюваного, яка вказана в ухвалі, що також може свідчити про його можливість переховуватися від органу досудового розслідування. Зі слів захисника без документального підтвердження в ухвалі слідчим суддею вказано, що підозрюваний за місцем реєстрації характеризується позитивно та тривалий час мешкає із сім`єю в м. Харкові. З огляду на обставини кримінального правопорушення прокурор вважає, що розмір застави має складати 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням вищевказаних обов`язків. Вказує, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів встановила підстави для часткового задоволення апеляційної скарги.

В провадженні Першого СВ СУ ТУ ДБР в м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000593, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

11.09.2019 року в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_8 , якому 12.09.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 04.05.2019 року він, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області, вніс дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001139 за заявою ОСОБА_10 щодо нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та доручив проведення досудового розслідування слідчому слідчого відділу Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 .
За вказаних обставин, ОСОБА_8 всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов`язків, 03.07.2019 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у приміщенні Індустріального ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 16-А, вступив у позаслужбові відносини з адвокатом ОСОБА_11 - ОСОБА_14 та пред`явив останньому вимогу про необхідність надати йому неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 2000 доларів США за сприяння у зміні кваліфікації дій ОСОБА_11 у суді з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 128 КК України та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0001139.
Після направлення обвинувального акту до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_11 , а саме 04.07.2019року ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, з використанням наданого йому службового становища, у період з липня по серпень 2019 року, точних дат та часу у ході досудового розслідування не встановлено, неодноразово дзвонив адвокату ОСОБА_14 та пред`являв вимоги у необхідності надання йому, ОСОБА_8 , неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 2000 доларів США.
На початку вересня 2019 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 знов подзвонив ОСОБА_14 та у категоричній формі висунув останньому вимогу надання йому неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 2000 доларів США за сприяння у перекваліфікації дій ОСОБА_11 у суді з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 128 КК України та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0001139.
Будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить законним правам та інтересам ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_14 погодився на вимогу ОСОБА_8 .
Водночас, усвідомлюючи протиправність наведених вище вимог ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_14 при першій можливості 06.09.2019 року, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_8 , звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою. Після чого дії, які адвокат ОСОБА_14 вчиняв за вказаним фактом, здійснювалися під контролем правоохоронних органів.
Надалі, 11.09.2019 року, о 10.30 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого забезпечення, діючи умисно, з використанням наданого ОСОБА_8 службового становища, зустрівся з адвокатом ОСОБА_14 на перехресті вулиць Алчевської та Весніна у м. Харкові, та знов висунув останньому вимогу надання йому неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 2000 доларів США за сприяння у перекваліфікації дій ОСОБА_11 у суді з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 128 КК України та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0001139.
Цього ж дня, 11.09.2019 року о 17.52 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого забезпечення, діючи умисно, з використанням наданого ОСОБА_8 становища, зустрівся з ОСОБА_14 у кафе «Фарш», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Науки 7-В.
Надалі, адвокат ОСОБА_14 перебуваючи у вищевказаному кафе, на пред`явлену раніше ОСОБА_8 вимогу, виконуючи вказівку останнього, о 18 год. 00 хв. надав - поклавши у сумку ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 50000 гривень за сприяння ОСОБА_8 у перекваліфікації дій ОСОБА_11 у суді з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 128 КК України та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0001139.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий суддя розглядаючи клопотання, вважав недоведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, окрім передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зазначив, що стороною обвинувачення також недоведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Проте, колегією суддів встановлені підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, у зв`язку із чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри підтверджується протоколом допиту свідка, протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових купюр, змістом протоколу затримання ОСОБА_8 . Підстави вважати необгрунтованою підозру на даний час відсутні, оскільки надані суду матеріали вказані вище свідчать про причетність ОСОБА_8 до цього кримінального правопорушення. Заперечення сторони захисту з приводу цього є безпідставними, оскільки обставини отримання неправомірної вигоди підтверджуються матеріалами клопотання та підозрюваний ОСОБА_8 на цей час був службовою особою. Крім того, вимога щодо надання неправомірної вигоди була висловлена на той час, коли підозрюваний займав посаду начальника СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області. В даному випадку колегія суддів приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість та можливе покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у випадку визнання його винним, небезпідставним є посилання сторони обвинувачення на можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування. Оскільки підозрюваний знайомий із заявником у кримінальному провадженні, який є адвокатом, не виключений ризик здійснення незаконного впливу на заявника. Крім того, колегія суддів вважає, що доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню є переконливими з огляду на те, що підозрюваний є працівником правоохоронного органу, має певний досвід роботи та обізнаний з методами ведення досудового розслідування, підозрюється у вчиненні злочину з використанням службового становища. Встановлені апеляційним судом обставини свідчать про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу про який просить сторона обвинувачення, оскільки запобігти наявним ризикам можливо шляхом застосування до підозрюваного тримання під вартою. Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Враховуючи, що підозрюваний одружений, має неповнолітнього сина колегія суддів приходить до висновку про можливість визначення застави в межах, які передбачені для злочинів такої тяжкості та вважає, що в даному випадку буде достатнім застосування альтернативного запобіжного заходу в розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 76 840 гривень, які підлягають внесенню протягом 5 днів. У випадку внесення застави слід покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Необхідність визначення застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що перевищує межі, визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та виключність такого випадку прокурором не вмотивована, тому колегія суддів визначає розмір застави в межах визначених положеннями цієї статті КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.11.2019 року та визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 грн., які підлягають внесенню протягом 5 днів на розрахунковий рахунок Харківського апеляційного суду № 5314, МФО 820172, .
У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
У разі невнесення застави протягом вказаного вище строку ОСОБА_8 підлягає взяттю під варту.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: