Справа № 459/3123/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/233/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 459/3123/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доросині Волинської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої
адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 05 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 05 червня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_8 3432 грн 17 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 6000 грн відшкодування моральної шкоди.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 15 травня 2016 року близько 10.00 год., перебуваючи у приміщенні спільної квартири АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною - потерпілою ОСОБА_8 , в ході якої умисно наніс останній два удари ліктьовою частиною руки в лице, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у виді перелому виличної кістки зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений покликається на такі доводи: судом першої інстанції була допущена неповнота судового розгляду; висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Звертає увагу, що йому безпідставно відмовили у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи. Стверджує, що жодного удару кулаком потерпілій не наносив. Зазначає, що у ході суперечки потерпіла намагалася вдарити його паском, він, захищаючись, схопився за пасок, потерпіла, коли виривала пасок у нього, не втрималася на ногах та впала на підлогу. Пізніше він довідався, що потерпіла звернулася в лікарню з травмою обличчя. Звертає увагу, що висновок судово-медичної експертизи від 13.06.2016, згідно з яким у ОСОБА_8 були встановлені легкі тілесні ушкодження, у вироку не згадується взагалі. Вважає, що мотивувальна частина повинна містити аналіз та оцінку усіх зібраних у справі доказів.
Крім того, вважає, що протокол слідчого експерименту від 09.10.2016 слід вважати недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент проводився без участі обвинуваченого.
При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, просить подану апеляційну скаргу задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_8 та її представник заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають такі безпідставними та необґрунтованими.
Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечила, вважає рішення суду обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.п.2, 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 415 КПК України є підставою для скасування вироку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.
Так, відповідно до п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Формулюючи обвинувачення визнаного доведеним, суд вказав, що ОСОБА_5 15 травня 2016 року близько 10.00 год., перебуваючи у приміщенні спільної квартири АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною - потерпілою ОСОБА_8 , в ході якої умисно наніс останній два удари ліктьовою частиною руки в лице, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у виді перелому виличної кістки зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Однак, потерпіла ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції пояснила, що подія мала місце саме 15 травня 2016 року, приблизно між 21 та 22 год. Цього дня, вона разом із обвинуваченим, який являється її колишнім чоловіком, знаходились у їх спільній квартирі на АДРЕСА_3 . Між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений спочатку наніс удари паском по ногах, а потім кілька ударів кулаком в ліву частину обличчя, від чого у неї пішла носом кров. Вона відбивалась та впала на підлогу, після чого ОСОБА_5 вдарив її головою до підлоги. Також бив її руками по голові та, коли вона намагалася підвестися, по грудях. Коли їй вдалося вирвалися, вона втекла в іншу кімнату, після цього викликала поліцію, а працівники поліції, у свою чергу, викликали швидку. При цьому, потерпіла зазначила, що аналогічні показання щодо часу та обставин справи надавалися нею як під час досудового розслідування, так і у суді першої інстанції.
Згідно з обвинувальним актом від 10 листопада 2017 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 поставлено у провину те, що в один з днів травня 2016 року, він, перебуваючи в приміщені спільної квартири АДРЕСА_2 , під час побутової суперечки з ОСОБА_8 , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній два удари ліктьовою частиною руки в лице. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 перелом виличної кістки зліва, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Як вбачається з висновку експерта № 118/2016 від 07.11.2016, у його мотивувальній частині зазначено, що ОСОБА_8 «зі слів: 12.05.2016 року отримала удари кулаком в обличчя, груди, руки», а у підсумках «у гр. ОСОБА_8 … були виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки зліва, який міг утворитися 12 травня 2016 року від дії тупого твердого предмету і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості…» (а.с. 43-44).

Апеляційний суд, крім цього, звертає увагу, що до матеріалів кримінального провадження долучено копію, а не оригінал вказаного висновку експерта.
Зазначені суперечності щодо часу вчинення кримінального правопорушення, а також механізму спричинення обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 судом першої інстанції усунуті не були.
Згідно з ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 411 КПК України за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Так, відповідно до висновку експерта № 201/2016 від 03.06.2016, у ОСОБА_8 були наявні: синець в очній та виличній ділянці лівої половини обличчя, синець в ділянці правої молочної залози, які утворилися від дії тупих предметів або предмету і відносяться до легких тілесних ушкоджень, а згідно з висновком експерта № 118/2016 від 07.11.2016 у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної кістки зліва, який міг утворитися від дії тупого твердого предмету і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.с. 41-42, 43-44).

Проте, суд не усунув зазначених суперечностей у висновках судово-медичних експертиз і не дав цій обставині оцінки у вироку, хоча вона має істотне значення для прийняття правильного рішення у справі.

Крім цього, 17 травня 2018 року у судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_10 , проте суд не дав належної оцінки показанням експерта ОСОБА_10 та не навів їх у вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 375 КПК України у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.
Як вбачається з матеріалів провадження, 17 травня 2018 року ухвалою Червоноградського районного суду Львівської області відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , про призначення повторної судово-медичної експертизи, проте вказана ухвала всупереч вимогам кримінального процесуального закону України не підписана головуючим суддею (а.с. 90).
Згідно з ч. 2 ст. 108 КПК України журнал судового засідання ведеться та підписується секретарем судового засідання, проте всупереч наведеному журнал судового засідання від 23.04.2018 не підписаний секретарем судового засідання (а.с. 81-82).
Крім цього, колегія суддів звертає увагу на таке. У вступній частині вироку зазначено, що ОСОБА_5 не судимий відповідно до ст. 89 КК України, проте в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документальні підтвердження цього, зокрема, довідка з ІЦ щодо судимостей.
Оскільки судове рішення не відповідає вимогам закону й допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, вирок відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
З огляду на викладене апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити, вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вищевикладені істотні порушення кримінального процесуального закону, повно та всебічно дослідити обставини справи, перевірити відповідність обвинувального акту вимогам закону, а також врахувати ті обставини, які були викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 05 червня 2018 рокущодо ОСОБА_5 скасувати та призначити в Червоноградському міському суді Львівської областіновий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3