КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу директора ТОВ «Голдмайс» - ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року,

за участі: адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме: товарно-матеріальні цінності зазначені в митній декларації типу ЕК10РР UA504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, ЕК10РР UA504120/2019/104999, ЕК10РР UA504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, а саме: олію соняшникову, в загальній кількості 3 135 000 кг, на загальну суму понад 56,57 млн. гривень, які є власністю ТОВ «Голдмайс» () із забороною відчуження, розпорядження та використання вказаних товарно-матеріальних цінностей.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження, в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, та пришов до висновку про наявність достатніх підстав для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, з метою збереження такого майна як речового доказу.

Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «Голдмайс» - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Посилаючись на наказ Міністерства Фінансів України № 651 від 30 травня 2012 року "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа" та Митний кодекс України, стверджує, що ТОВ «Голдмайс» не є власником товарно-матеріальних цінностей, зазначених у митних деклараціях типу ЕК10РР UA504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, ЕК10РР UA504120/2019/104999, ЕК10РР UA504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, а саме: олії соняшникової, в загальній кількості 3 135 000 кг, на загальну суму понад 56,57 млн.

На думку апелянта, у клопотанніслідчого, та в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вищенаведені товарно-матеріальні цінності, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
Разом з тим, ОСОБА_5 додатково до апеляційної скарги надіслав заяву, в якій просить визнати поважною причину пропуску ТОВ «ГОЛДМАЙС» строку оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та поновити вказаному товариству строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.
В обґрунтування своєї зави ОСОБА_5 зазначає, що оскаржувану ухвалу слідчого судді постановлено 27 червня 2019 року без виклику ТОВ «ГОЛДМАЙС», товариство звернулося з її оскарженням до апеляційного суду 02 липня 2019 року, тобто до закінчення строку.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йому завчасно повідомлено в законному порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20 червня 2019 року внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000463, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні 2019 року, ОСОБА_8 , діючи як пособник невстановленим особам, з метою прикриття незаконної діяльності придбав ТОВ «Голдмайс» (), яке перебуває на податковому обліку в ТУ ДФС у м. Києві (Голосіївський район).
Крім того, встановлено, що підприємство ТОВ «Голдмайс» має явні ознаками фіктивності та перереєстроване з метою залучення його до незаконної схеми експорту товарів за межі митної території України.
Враховуючи викладене існують підстави вважати, що невстановлені на даний час службові особи, розробили схему експорту товарів, минаючи при цьому систему оподаткування, створили ТОВ «Голдмайс», встановивши контроль над вказаним підприємством (отримали у володіння установчі, реєстраційні документи, документи про відкриття банківських рахунків, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк» та кліше круглих печаток) отримали можливість складати та видавати від імені зазначеного підприємства підроблені первинні фінансово-господарські документи, укладати міжнародні договори, минаючи при цьому систему оподаткування, внаслідок вчинення зазначених дій завдали державі збитків у вигляді несплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах у сумі 12,9 млн. грн.
ТОВ «Голдмайс» зареєстровано на митниці як суб`єкт ЗЕД в Київській міській митниці ДФС 28 травня 2019 та в травні 2019 року невстановленими особами укладено зовнішньоекономічний контракт №G-B/589322-BO від 30 травня 2019 року та договір комісії №2905/БО від 29 травня 2019 року.
Встановлено, що до Миколаївської митниці ДФС для митного оформлення в режимі «експорт» подано декларації щодо відправки за межі митної території України «олії соняшникової» на загальну суму понад 12,9 млн.грн., а саме: ЄАІС МД ЕК10РР UA504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, згідно якої від імені службової особи вказаного товариства здійснюється експорт олії соняшникової сирої нерафінованої для харчової промисловості наливом, в кількості 715 000 кг., на загальну суму понад 12,9 млн. гривень. Митний орган виїзду - Миколаївська митниця ДФС.
Також, в червні 2019 року невстановленими особами укладено зовнішньоекономічний контракт №С-В/589075-ВО від 03 червня 2019 року та договір комісії №2905/БО від 29 червня 2019 року.
Крім того, у вказаний період невстановленими особами укладено зовнішньоекономічний контракт №С-В/589393-Е від 03 червня 2019 року та договір комісії №ЕТ/19-0306 від 03 червня 2019 року.
Встановлено, що до Миколаївської митниці ДФС для митного оформлення в режимі «експорт» подано декларації щодо відправки за межі митної території України «олії соняшникової» на загальну суму понад 23,82 млн.грн., а саме: МД ЕК10РР UА504120/2019/104999 від 24 червня 2019 року, згідно якої від імені службової особи вказаного товариства здійснюється експорт олії соняшникової, вагою 1 320 000 кг., на загальну суму 23,82 млн. гривень. Митний орган виїзду - Миколаївська митниця ДФС.
Крім того, на виконання зовнішньоекономічного контракту №G-В/589393-Е від 03 червня 2019 року та договору комісії №ЕТ/19-0306 від 03 червня 2019 року, до Миколаївської митниці ДФС для митного оформлення в режимі «експорт» подано декларації щодо відправки за межі митної території України «олії соняшникової» на загальну суму 19,85 млн.грн., а саме: МД ЕК10РР 11А504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, згідно якої від імені службової особи вказаного товариства здійснюється експорт олії соняшникової, вагою 1 100 000 кг., на загальну суму 19,85 млн. гривень. Митний орган виїзду - Миколаївська митниця ДФС
Митне оформлення даного товару здійснюється на м/п «Миколаїв-Морський» Миколаївської митниці ДФС.
Відповідно до протоколу огляду від 24.06.2019 Інформаційних ресурсів ГУ ДФС у м. Києві, зареєстрованих належним чином податкових накладних, які б свідчили про відображення в податковому обліку операції з купівлі-продажу товару, що експортується за межі митної території України по вище переліченим митним деклараціям, не виявлено. Даний факт свідчить про те, що олії соняшникової сирої, в загальній кількості 3 135 000 кг., на загальну суму понад 56,57 млн. гривень придбано у не платників ПДВ, а за готівку з метою приховати від оподаткування дані господарські операції. Наявність готівки обсягом понад 56,57 млн. грн. свідчить про незаконне походження даних грошових коштів.
Товар зазначений в митних деклараціях типу ЕК10РР UА504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, ЕК10РР UА504120/2019/104999 від 24.06.2019 року, ЕК10РР UА504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, який належить ТОВ «Голдмайс» та знаходиться в сховищах ТОВ «ЕВЕРІ» () за адресою: м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 117 та м. Миколаїв, вул. Млинна, буд. 1.
Товар, зазначений в митній декларації типу ЕК10РР UА504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, ЕК10РР UА504120/2019/104999 від 24 червня 2019 року, ЕК10РР 11А504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, який належить ТОВ «Голдмайс» визнано речовими доказами у кримінальному провадженню №0000463.
Таким чином, під час досудового розслідування достовірно встановлено, що ТОВ «Голдмайс» належить олія соняшникова, в загальній кількості 3 135 000 кг., на загальну суму понад 56,57 млн. гривень, однак, службова особа вказаного товариства до діяльності підприємства відношення не має, податкової звітності до органів фіскальної служби не подає, податкові накладні про придбання/продаж даного товару не реєструються, що свідчить про незаконне походження як товару так і грошових коштів на його придбання, а також про приховування об`єктів оподаткування.

26 червня 2019 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення решту на товарно-матеріальних цінностей зазначених в митній декларації типу ЕК10РР UA504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, ЕК10РР UA504120/2019/104999 від 24 червня 2019 року, ЕК10РР UA504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, а саме: олії соняшникової, в загальній кількості 3 135 000 кг, на загальну суму понад 56,57 млн. гривень, які є власністю ТОВ «Голдмайс» () із забороною відчуження, розпорядження та використання вказаних товарно-матеріальних цінностей.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року вказане клопотання прокурора задоволено.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000463, про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя, як вбачається з матеріалів провадження, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, з метою збереження його як речового доказу.

Такі висновки слідчого судді цілком доведені матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановами старшого слідчого з ОВС СВ РКП ТКГ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_9 від 21 та 24 червня 2019 року про визнання його речовим доказом (а.п. 34-39). Метою ж арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Голдмайс», з потребами кримінального провадження.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК

Непереконливими вважає колегія суддів доводи автора апеляційної скарги з приводу того, що вищевказане майно не відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України, оскільки прокурором доведено необхідність арешту вищевказаного майна, що підтверджується матеріалами провадження.

Згідно показань ОСОБА_8 , які містяться в матеріалах судового провадження, вбачається, що жодних фінансово-господарських документів по взаємовідносинах ТОВ «Голдмайс» з іншими СГД він не підписував та нікого на це не уповноважував, не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності даного підприємства. Розрахунки з ним, як службовою особою ТОВ «Голдмайс» ніхто не проводив, частку статутного фонду ТОВ «Голдмайс» не купував, грошові кошти, майно чи цінні папери в статутний фонд не вносив. Щодо товару, який переміщується в режимі «експорт» ТОВ «Голдмайс» ОСОБА_8 нічого не відомо, договорів ЗЕД з підприємствами нерезидентами та будь-яких інших договорів ЗЕД він ніколи не укладав та не підписував, нікого на це не уповноважував і взагалі не знав про їх існування.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час досудового розслідування достовірно встановлено, що підприємство ТОВ «Голдмайс» має явні ознаками фіктивності та перереєстроване з метою залучення його до незаконної схеми експорту товарів за межі митної території України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга директора ТОВ «Голдмайс» - ОСОБА_5 навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме: товарно-матеріальні цінності зазначені в митній декларації типу ЕК10РР UA504120/2019/104942 від 21 червня 2019 року, ЕК10РР UA504120/2019/104999, ЕК10РР UA504120/2019/104998 від 24 червня 2019 року, а саме: олію соняшникову, в загальній кількості 3 135 000 кг, на загальну суму понад 56,57 млн. гривень, які є власністю ТОВ «Голдмайс» () із забороною відчуження, розпорядження та використання вказаних товарно-матеріальних цінностей, - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Голдмайс» - ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/4163/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_10