465/374/17
1-кп/465/5/19
У Х В А Л А
Іменем України

17.10.2019 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 465/374/17 (№ 1-кп/465/5/19) про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу Франківського районного суду м. Львова, матеріли передані для розгляду в порядку ст. 35 КПК України судді ОСОБА_1 .

Разом з тим дані матеріали не можуть бути прийняті мною, як суддею до провадження з підстав того, що потерпілим, у вищевказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , який згідно ухвали Львівської міської ради № 2666 від 16 листопада 2017 року, внесено зміни до ухвали міської ради від 02 березня 2017 року № 1580 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», перебуває в числі присяжних та неодноразово брав участь у розгляді справ у Франківському районному суді м. Львова.

У звязку з цим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним, відповідно до закону.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод як міжнародний договір, відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України.
Діючі процесуальні кодекси України, містять норми, які регулюють відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.
Ухвалою Львівської міської ради № 1580 від 02.03.2017 року «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», ОСОБА_4 затверджено присяжним Франківського району м. Львова.
Статус присяжного, як і статус судді визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Оскільки ОСОБА_4 є присяжним Франківського районного суду м. Львова, тобто має статус судді у даному кримінальному провадженні є потерпілим, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у його неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Задоволити заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 у розгляді матеріалів кримінального провадження судової справи № 465/374/17 (№ 1-кп/465/5/19) про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 465/374/17 (№ 1-кп/465/5/19) передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5