ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 487/3487/17
Номер провадження : 11-кп/819/600/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.203-2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року липня місяця 30 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

захисників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000051 від 26.02.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2018 року щодо: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Василівка Добропільського району Донецької області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у м. Добропілля Донецької області, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у с.Андріївка Покровського району Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилась у м. Нова Одеса Миколаївської області, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , обвинувачених в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,
в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано невинуватими в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України та за недоведеністю вчинення ними кримінального правопорушення виправдано.

На вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилається на те, що докази, здобуті під час проведення досудового розслідування є належними та допустимими.

Вказує, що є заява про злочин ОСОБА_14 від 25.02.2016 року. Відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 203-3 КК України внесені 26.02.2016 року до ЄРДР. Начальник відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 був наділений повноваженнями передбаченими ст.39 КПК України. Постанова заступника прокурора Миколаївській області ОСОБА_16 від 22.08.2016 року якою доручено здійснення досудового розслідування слідчому прокуратури Миколаївській області є законною.

Вважає, що підслідність вказаного кримінального провадження визначена за Заводським відділом поліції прокурором Миколаївській області ОСОБА_17 є, також, законною.

Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування проведено НСРД на підставі ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД, де було складено протоколи і додатки які були відкриті сторонам кримінального провадження.

Прокурор в апеляційній скарзі також вказує що суд безпідставно не дочекався розсекречення МНІ та відхилив клопотання сторони обвинувачення про дослідження наданих доказів.

Просив вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2018 року щодо: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - скасувати, у зв`язку невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок яким визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України та призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 203-2 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 680 000 гривень , ОСОБА_8 за ч.1 ст. 203-2 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 680 000 гривень , ОСОБА_9 за ч.1 ст. 203-2 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 680 000 гривень та ОСОБА_10 за ч.1 ст. 203-2 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 680 000 гривень. У ході судового розгляду в апеляційній інстанції повторно дослідити обставини та докази, встановлені під час кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинувачених та їх захисників які не підтримали апеляцію, заслухавши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Відповідно до ст.108 ч.1 КПК України, під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.

В порушення вказаних вимог закону, суд не фіксував судове провадження в повному обсязі за допомогою технічних засобів, не вівся журнал судового засідання(15.05.2018, 19.06.2018, 04.10.2018, 09.11.2018, 28.11.2018 року…).

Зокрема, судове засідання від 05.12.2018 р. не фіксувалося за допомогою технічних засобів. Як вбачається з журналу цього судового засідання у судове засідання з`явились обвинувачені та захисники та фіксування судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю вільного залу судових засідань. При цьому невідомо де, згідно журналу суд оголосив вирок, роз`яснив зміст, порядок та строки його оскарження.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зі змісту цієї норми вбачається, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції не дотримано вимоги ст.91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у провадженні об`єктивної істини.
Висновки суду про не доведеність вини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими вони обвинується є передчасними через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно вимог 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд у вироку вказавши всі докази сторони обвинувачення при цьому їх взагалі не досліджував, так в судовому засіданні 24.09.2018, 04.10.2018 та 28.11.2018 року до матеріалів кримінального провадження (т. 11 а.п. 9-83, 95-137) долучено докази надані прокурором (клопотання, протоколи обшуку та огляду, витяги з ЄРДР, рапорти, доручення про проведення досудового розслідування, постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та ін.) без їх оголошення та не дав оцінку кожному з них, обмежившись загальними висновками та загальними роздумами щодо вжиття стороною обвинувачення заходів направлених на встановлення істини.

Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також у зв`язку з тим, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Також колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволення оскільки судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок що висунуте вище вказаним особам обвинувачення, є не конкретним, не містить обставин, які підлягають доказуванню, оскільки об`єктивна сторона злочину ст.2032 КК України виражається у зайнятті гральним бізнесом, тобто діяльності, пов`язаної з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах або в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера. Злочин вважається закінченим з моменту початку зайняття гральним бізнесом, тобто має формальний склад.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачуються в тому, що як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання прибутку, взяли безпосередню участь у злочинній діяльності, пов`язаній із зайняттям гральним бізнесом, а саме: в організації, проведенні та наданні можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування серверу, на території м. Миколаєва Миколаївської області, тобто скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, наступних обставин.

Так, у 2016 році, точний час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, але не пізніше 17.09.2016 ОСОБА_7 , в порушення ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 №1334-VI, керуючись корисливим мотивом, вирішив засоби до існування добувати злочинним шляхом, а саме зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з гральним бізнесом, а саме: організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор, обов`язковою умовою участі в яких є сплата гравцем грошей, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості, на комп`ютерних симуляторах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування серверу, з метою отримання прибутку.

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з жителями міста Миколаєва - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і запропонував останнім прийняти участь в занятті гральним бізнесом на території міста Миколаєва Миколаївської області з метою отримання прибутку.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, однак, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду від зайняття гральним бізнесом, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_7 та дали свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Досягнувши домовленості про здійснення противоправної діяльності, зазначені особи розробили спільний план, яким передбачили розподіл функцій кожного з них під час зайняття гральним бізнесом на території м. Миколаєва, Миколаївської області.

Розподілив ролі та функції при здійсненні спільної злочинної діяльності, функцію керівника групи взяв на себе ОСОБА_7 , який в подальшому керував діями ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , під час здійснення злочинної діяльності, здійснював контроль за отриманням та поділом доходів, а також вживав заходи щодо прикриття спільної злочинної діяльності від їх викриття правоохоронними органами.

При цьому ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_8 на наступні функції: керувати гральними закладами, розташованими на території м. Миколаєва Миколаївської області, вирішувати питання щодо оренди приміщень, підшукування та найму працівників, контролю їх роботи, проведення інструктажів з працівниками щодо виконання ними обов`язків адміністраторів гральних закладів, а також інструктувати щодо поведінки у разі виявлення грального закладу працівниками правоохоронних органів; ведення звітності по отриманим грошовим коштам із гральних закладів в м. Миколаєві, вирішення конфліктних ситуацій між гравцями та персоналом гральних закладів.

Відповідно до розподілених ОСОБА_7 ролей та функцій, ОСОБА_9 було визначено наступні функції у вчиненні злочинної діяльності: перевезення грошових коштів до гральних закладів з метою забезпечення виплат гравцям виграшів, перевезення грошових коштів власникам приміщень, які були обладнанні під гральні зали в якості оплати за оренду, перевезення грошових коштів для оплати праці охоронцям та адміністраторам гральних залів, забезпечення гральних закладів необхідним обладнанням.

Реалізуючи злочинні наміри щодо організації та надання доступу до азартних ігор, діючи у відповідності до розробленого плану та розподілених ролей, ОСОБА_8 підшукала приміщення, в яких можливо було б проводити азартні ігри, та одержала у тимчасове користування нежитлові приміщення, розташовані в м. Миколаєві за адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 .

При цьому, з метою недопущення викриття їх злочинної діяльності співробітниками правоохоронних органів, договори оренди нежитлового приміщення було укладено від імені мешканця Херсонської області ОСОБА_18

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю, відповідно до розподілених ролей у вчиненні кримінального правопорушення, з 17.09.2016 по 16.11.2016 здійснювали спільну злочинну діяльність щодо організації, проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування серверу а саме: встановили у приміщеннях гральних закладів, розташованих в м. Миколаєві за адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , обладнання (комп`ютери, монітори, маніпулятори, спеціалізовані клавіатури), Інтернет-мережі для азартних ігор на комп`ютерних симуляторах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування серверу та меблі; організували підключення приміщення гральних закладів, розташованих в м. Миколаєві за адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , до мережі Інтернет; відвели у вказаних приміщеннях, які використовувались як гральні заклади, каси для внесення грошей та видачі виграшів гравцям; підібрали працівників вказаних гральних закладів (адміністраторів, охоронців) - осіб, які були ознайомлені з правилами проведення ігор за допомогою комп`ютерів на комп`ютерних симуляторах; встановили відеоспостереження за гравцями і персоналом грального закладу; організували залучення до азартних ігор широкого кола учасників, шляхом розміщення реклами на фасаді гральних закладів; здійснювали контроль за отриманням та розподілом доходів.

Крім цього, у 2016 році, точний час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, але не пізніше з 17.09.2016 ОСОБА_8 виконуючи розподілені функції, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , підшукала ОСОБА_10 і запропонувала останній прийняти участь в занятті гральним бізнесом на території міста Миколаєва Миколаївської області з метою отримання матеріальної вигоди, а саме виконувати функції адміністратора незаконного грального закладу, розташованого за адресою АДРЕСА_5 .

ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, знаючи про заборону грального бізнесу на території України, однак, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду від зайняття гральним бізнесом, керуючись корисливим мотивом, прийняла пропозицію ОСОБА_8 та дала свою згоду на спільну злочинну діяльність, а саме виконувати функції адміністратора незаконного грального закладу, розташованого за адресою АДРЕСА_5 .

У подальшому, у 2016 році, точний час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, але не пізніше 17.09.2016 року та по 16.11.2016 року ОСОБА_10 у приміщенні незаконного грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , діючи відповідно до попередньої злочинної змови з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та відведеної їй ОСОБА_8 ролі у вчиненні злочину, виконувала наступні функції адміністратора незаконного грального закладу за вищевказаною адресою, а саме: надавала можливість доступу гравцям до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах за допомогою комп`ютерного обладнання встановленого у гральному закладі, яке було підключено до мережі Інтернет; передавала грошові кошти отримані в результаті злочинної діяльності грального закладу ОСОБА_9 , який відповідно до раніше розробленого злочинного плану транспортував зазначені кошти до місця, визначеного ОСОБА_8 ; вела облік прибутку, отриманого внаслідок проведення азартних ігор в приміщені грального закладу; шляхом відправлення СМС повідомлень та в телефонному режимі звітували перед ОСОБА_8 про доходи, отримані від злочинної діяльності; здійснювала функції касира в гральному залі, приймаючи від відвідувачів- гравців гроші, надаючи таким чином безпосередній доступ до азартних ігор та виплачувала виграші учасникам азартних ігор.

У свою чергу ОСОБА_9 діючі у відповідності до злочинної змови, у 2016 році, точний час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, але не пізніше 17.09.2016 року та по 16.11.2016 року здійснював: перевезення грошових коштів до незаконних гральних закладів, розташованих в м. Миколаєві за адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , з метою забезпечення виплат гравцям виграшів; транспортування коштів, отриманих злочинним шляхом до місць, визначених ОСОБА_8 , перевезення грошових коштів власникам приміщень, які були обладнанні під гральні зали в якості оплати за оренду, перевезення грошових коштів для оплати праці охоронцям та адміністраторам гральних залів у тому числі ОСОБА_10 , забезпечення гральних закладів необхідним обладнанням, виконував інші злочинні вказівки та доручення ОСОБА_8 , спрямовані на забезпечення роботи незаконних гральних закладів та отримання прибутку від заняття гральним бізнесом.

Таким чином, за вказаних фактичних обставин, у 2016 році, точний час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, але не пізніше 17.09.2016 року та по 16.11.2016, на території м. Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередню змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог ст. 2 Закону України №1334-VІ, «Про заборону грального бізнесу в Україні», від 15.05.2009 року, займався гральним бізнесом, тобто організував, проводив та надавав можливість доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування серверу, з метою отримати прибуток від злочинної діяльності, пов`язаної із зайняттям гральним бізнесом, чим скоїли кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 203-2 КК України - зайняття гральним бізнесом. Безпідставні є також посилання суду на те що в обвинувальному акті обов`язково повинно бути зазначено, де саме знаходився сервер (хостинг) он-лайн казино, хто був володільцем чи орендатором цього хостингу, хто ним управляв, яке відношення обвинувачені мали до цього хостингу, в який спосіб здійснювався зв`язок між хостингом та гравцями в закладах за адресами, в якому саме електронному (віртуальному) казино, надавали можливість доступу до азартних ігор, хто був зареєстрований на цьому ресурсі, яким чином приймалися ставки, хто ці ставки приймав, на яких сайтах, в якій спосіб, ким був відкритий рахунок (рахунки) , хто управляв фінансами та іграми на цих сайтах, спосіб виведення коштів з депозиту, факти із зазначенням дати, часу, місця проведення конкретної азартної гри, критеріїв, які відносять цю гру до азартних ігор, конкретних гравців (учасників азартної гри), розміру внесених ними ставок.

З вищенаведеного вбачається, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження були порушенні вимоги кримінального процесуального закону, де рішення не мотивовано, має суперечності, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є однією із підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи прокурора про необхідність дослідження всіх доказів та постановлення нового вироку задоволенню не підлягають через вказані вище обставини.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому колегія суддів не дає оцінку доводам, викладеним у апеляційних скаргах, але вони підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

Під час нового розгляду, неухильно дотримуючись вимог КПК України, суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, зважити та перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, проаналізувати зібрані у справі докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти за результатами розгляду законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Також підлягають скасуванню всі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва постановлені за цим кримінальним провадження після постановлення вказаного вироку у тому числі ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2019 року про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області - задовольнити частково.
Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2018 року щодо: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2019 року про скасування арешту майна - скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в тому ж суді але в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2