Кримінальне провадження № 629/1795/19
Номер провадження 1-кп/629/328/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000434 від 02.04.2019 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єлизаветівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -
встановив:

01.04.2019 року приблизно о 07-30 год. ОСОБА_7 перебуваючи у квартирі колишньої дружини ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на крадіжку кредитної банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 та відповідно до Постанови Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являється офіційним документом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної кредитної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 шляхом вільного доступу з одягу ОСОБА_7 таємно викрав кредитну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

В цей же день, приблизно о 08-00 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, з використанням кредитної банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , двічі розрахувався за пальне та пиво на АЗС «ВАЛОІЛ», яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт.Краснопавлівка, вул.Суворова, буд.8-Г, на загальну суму 343 гривні, а о 12-49 год. із банкомату «Приватбанк», за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт.Краснопавлівка, мікрорайон, буд.2, двічі зняв грошові кошти на загальну суму 2700 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3043 гривні.

15.04.2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст.471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі, з застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України. Сторони дійшли саме до такого виду і міри покарання.
Відповідно до ст.473 КПК України, передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, які роз`яснені потерпілому ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_7 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, визнає повністю.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.469,471 КПК України, вид та міра покарання, узгоджена між обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність матеріально-правових і процесуальних підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та міри покарання.
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує в поряду ст.100 КПК України банківську картку АТ КБ «Приватбанк» №НОМЕР_1 , яка знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 повернути потерпілому ОСОБА_6 ; оптичний диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.100,124,374-376,468,469,471,473,474,475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 15.04.2019 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,
- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) роки не вчинить нових злочинів та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 - не обирати.
Речові докази: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , повернути потерпілому ОСОБА_6 ; оптичний диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1