Дата документу 04.11.2019 Справа № 333/6026/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/6026/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1092/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 4 листопада 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Більманка Куйбишевського району Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за наступних обставин.

Так, 13 жовтня 2019 року, приблизно 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 19 по вулиці Північнокільцевій у м. Запоріжжі, із корисливих мотивів, вступили у злочинну змову направлену на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Так, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 наніс один удар по голові потерпілого ОСОБА_11 , від якого останній впав на землю, а ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 стали наносити удари ногами по голові та тулубу потерпілого. Після чого ОСОБА_9 відкрито викрав з карману потерпілого мобільний телефон «Самсунг А5», в корпусі білого кольору, вартістю 2 500 грн., в якому знаходились сім-картки «Водафон» № НОМЕР_1 та «Київстар», № НОМЕР_2 , які для потерпілого не представляють майнової шкоди, та срібний ланцюг, вагою 12 г., довжиною 20 см., вартістю 2 500 грн.
Після чого, разом з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину та розпорядились ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , неповнолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 спричинена майнова шкода на загальну суму 5000 грн.00 коп.
13 жовтня 2019 року, о 07 годині 40 хвилин, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_8 затримано та цього ж дня останньому повідомлено повідомлено про підозру по кримінальному провадженню №0003505 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

До слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчогоКомунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 . В клопотанні вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду - фактичним обставинам справи. Висновки слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри не підтверджено доказами, оскільки ОСОБА_8 злочину не вчиняв, потерпілий вказав, що останній будь-яких протиправних дій відносно нього не вчиняв. Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК слідчим та прокурором не доведені, а затримання ОСОБА_8 не обґрунтоване. Звертає увагу, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину, добре характеризується, працевлаштований. Просить повторно дослідити докази, допитати свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_9 та скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 більш м який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки останній день оскарження перепадає на вихідний день.

Стосовно заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, то з урахуванням положень ч. 7 ст. 115 КПК України, судова колегія вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року не був пропущеним, тому є зайвим вирішення питання щодо поновлення строку апеляційного оскарження.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи адвоката щодо необґрунтованої підозри, яка не підтверджена доказами, судова колегія виходить з наступного.

Так, висновок слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої відносно ОСОБА_8 підозри підтверджуються наданими доказами, а саме: даними з рапортів, даними, встановленими із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з протоколу допиту потерпілого від 13.10.2019 року, з протоколу затримання особи у вчинення злочину від 13.10.2019 року.
Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.

При цьому, судова колегія бере до уваги і позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях, які є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення».

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа «Чеботарь проти Молдови» від 13.02.2008 р.), що «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи».

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді справи.
На даній початковій стадії досудового розслідування, виходячи із аналізу наданих слідством доказів, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 .
А тому, доводи захисту щодо необґрунтованості підозри є неспроможними.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу заслуговують на увагу.
Так, у відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та вказаною нормою передбачені виключення, які, натомість, не стосуються обставин даного провадження.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, в правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 26 червня 1991 року у справі "Летельє проти Франції", попереднє увязнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вимоги закону, з якими пов`язані питання застосування до особи запобіжного заходу та практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства слідчим суддею дотримано не було.

У клопотанні слідчий ризиками негативної поведінки ОСОБА_8 зазначив обставини, встановлені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Однак, слідчий суддя, належним чином не перевіривши клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а лише обмежився загальними фразами.

При цьому, слідчий суддя не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст. 132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Ознайомившись із наданими до клопотання матеріалами, судова колегія приходить до висновку про недоведеність ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Позиція, висловлена потерпілим ОСОБА_11 при апеляційному розгляді, судова колегія сприймає на спростовання ризику незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 на потерпілого.
Посилання слідчого щодо проведення перевірки на причетність ОСОБА_8 до вчинення інших злочинів є лише припущенням, оскільки не підтверджено доданими до клопотання доказами.
Крім того, за змістом клопотання та доданими до нього матеріалами підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень ОСОБА_8 не висувалося.
Отже, викладені прокурором на спростування доводів сторони захисту обставини є лише міркуванням і носять характер припущень.
Апеляційна інстанція приходить до висновку, що застосований підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворий та такий, що не відповідає ступеню ризику у даному кримінальному провадженні.

Встановленому слідчим суддею ризику переховування через серйозність висунутої підозри та очікуваного покарання можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, беручи до уваги згідно ст. 178 КПК України перше притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, наявність неповнолітньої дитини, постійного місця проживання та працевлаштованості, суд вважає даний ризик малоймовірним і таким, що може бути убезпечений шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу в умовах контролю за дотриманням покладених обов`язків.
З огляду на сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_8 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу є адекватним превентивним заходом відносно підозрюваного.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати більш м`який запобіжний захід, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотанняслідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арештустроком до 10 грудня 2019 року.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_8 протягом строку дії домашнього арешту залишати житло у період часу з20.00 год. до 06.00 год., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за винятком виконання обов`язку щодо прибуття за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановленому законом порядку.
Звільнити з-під варти ОСОБА_8 негайно.
Виконання ухвали покласти на Дніпровський ВП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4