Справа № 570/3013/19
номер провадження 1-в/570/304/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ВК № 96 ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Зелена, Надвірнянського р-ну, Івано-Франківської області, з середньою освітою, одруженого, судимого 13 лютого 2015 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_6 відбуває призначене покарання за вказаним вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року в ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)".

У зазначеному клопотанні засуджений ОСОБА_6 вказує про нявність підстав, визначених ст. 81 КК України, для звільнення його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні прокурор та представник установи виконання покарань просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки засуджений не довів свого виправлення. Протягом часу відбування покарання до засудженого застосовувались численні стягнення. 15 травня 2019 року комісія ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" прийняла рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 , як такого, що своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав та обгрунтувань, наведених у ньому. Просили звільнити його (засудженого) від відбування покарання умовно-достроково, оскільки він довів своє виправлення сумлінною працею та поведінкою. Застосовані раніше стягнення погашені, одне із них знято. Важають, що засуджений ОСОБА_6 , який на даний час відбув 3/4 частини призначеного покарання, довів своє виправлення. Зазначили, що під час відбування покарання засудженй ОСОБА_6 зареєстрував шлюб, що також свідчить про його виправлення.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши подання та додані документи та матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та, як в данному випадку, після фактичного відбуття засудженим трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , призначеного згідно вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області - 09.09.2014 року, кінець строку - 01.02.2021 року, 3/4 строку - 01.05.2019 року. На даний час невідбута частина покарання становить 1 рік 6 місяців 15 днів позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 почав відбувати покарання в Івано-Франківській УВП (№12).

17 травня 2015 року прибув у ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)".

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року N 2).

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Під час перебування засудженого в Івано-Франківській УВП (№12), характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав. Заходи заохочення не застосовувались.

В період відбування покарання в ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)», до засудженого ОСОБА_6 було застосовано 3 заохочення та стягнення (на даний час погошені, одне - знято).

15 травня 2019 року комісією ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» ОСОБА_6 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Наявність у засудженого ОСОБА_6 трьох заохочень від 22.01.2016 року, 06.07.2018 та 09.01.2019 року свідчать не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджують належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. З часу застосування до засудженого останнього заохочення пройшло більше 6 місяців, що в свою чергу також унеможливлює об`єктивно та в повній мірі визначити успішність процесу виправлення на даний час. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Кількість та види стягнень, застосованих до засудженого за час відбування покарання (на даний час погошені, одне - знято) вказують про поведінку засудженого протягом інших періодів.

Наведене вказує про помилковість доводів засудженого ОСОБА_6 в його клопотанні про наявність підстав для застосування до нього положень статті 81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Статтею 81 КК України визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання.

Із урахуванням встановлених обставин, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - не підлягає до задоволення.

При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що призначення покарання, як захід примусу застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 74, 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного 13 лютого 2015 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області.

Копію ухвали направити прокурору, захиснику, засудженому, начальнику ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)".
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1