Провадження №1-кс/523/5374/19
УХВАЛА
про задоволення скарги та про зобов`язання вчинити певні дії
04 листопада 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу вказаного адвоката від 17.10.2019 року, діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, -

в с т а н о в и в:
28.10.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 (надалі - скаржника) від 17.10.2019 року з додатками до неї, на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 17.10.2019 року про відмову у задоволенні клопотання вказаного адвоката від 15.10.2019 року щодо допиту свідка ОСОБА_6 за участю сторони захисту.

Одночасно, адвокат ОСОБА_3 просить слідчого суддю відкрити провадження за скаргою, викликати його в судове засідання, задовольнити скаргу, постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 15.10.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6 скасувати, а також зобов`язати уповноваженого прокурора вказаної прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000070 провести слідчу дію допит свідка ОСОБА_6 за участю сторони захисту.

Ухвалою слідчого судді від 28.10.2019 року провадження з розгляду скарги відкрито та її розгляд призначений у відкритому судовому засіданні на 01.11.2019 року з викликом скаржника ОСОБА_3 та прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , постанова якої є предметом оскарження.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд скарги за її участю та про відкладення судового розгляду.

Вислухавши з цього приводу думку скаржника ОСОБА_3 , вивчивши заяву прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , слідчий суддя, враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України та дотримуючись принципу розумності строків судового розгляду, з огляду на відсутність в означеній заяві прокурора відомостей щодо поважності причин її неявки і відповідного обґрунтування розгляду скарги лише за її участю, вважає можливим розгляд скарги здійснити за відсутності вказаного прокурора із залишенням її заяви без задоволення.

З`ясувавши в судовому засіданні позицію скаржника ОСОБА_3 на підтримку поданої ним скарги, заслухавши його пояснення та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступних висновків.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як слідує з матеріалів скарги, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000070 захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_3 15.10.2019 року до Одеської місцевої прокуратури №4 подано клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_6 за участю сторони захисту, яке зареєстровано в прокуратурі за №7714-19 та за результатами його розгляду 17.10.2019 року прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні означеного клопотання.

В обґрунтування оскаржуваної постанови про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, прокурор ОСОБА_5 посилалась на проведення допиту свідка ОСОБА_6 раніше та на відсутність нових обставин для необхідності проведення повторного допиту свідка, а також на не наведення захисником ОСОБА_3 у клопотанні чіткого переліку запитань до свідка та неналежним його обґрунтуванням.

Крім того, в оскаржуваній постанові прокурор ОСОБА_5 зазначає про об`єднання в ході досудового розслідування 10.09.2019 року матеріалів кримінальних проваджень № від 09.09.2019 року з № від 14.08.2019 року, з присвоєнням об`єднаному провадженню останнього з вказаних номерів.

Проте, з оскаржуваною постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 17.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 слідчий суддя погодитись не може, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, виключення можливості використання до жодної особи необґрунтованого процесуального примусу та обов`язковість застосування до кожного учасника кримінального провадження лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 КПК України, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інша службова особа органів державної влади під час кримінального провадження зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а прокурору, керівнику органу досудового розслідування, слідчому належить всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.93 вказаного Кодексу, збирання доказів сторонами кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом, а сторона захисту здійснює збирання доказів, поміж іншого, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України, а постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Статтею 223 означеного Кодексу встановлено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети та слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка ї ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилась від участі у ній.

У правових позиціях Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові №9 від 25.09.2015 року «Про узагальнення судової практики забезпечення права на захист у кримінальному провадженні», визначено, що важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є, поміж іншого, забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника, а недотримання цих складових права на захист, навіть за умови участі захисника у провадженні на різних стадіях, може призвести до істотних порушень вимог КПК України.

До того ж, як зазначено у цій постанові Пленуму ВССУ, питання дотримання права на захист у кримінальному провадженні є актуальним для всіх його стадій, оскільки вимагає, наряду з іншим, недопущення випадків обмеження у праві на захист, зокрема, шляхом ухвалення незаконних процесуальних рішень слідчого, прокурора, що обмежують гарантовані КПК України способи захисту тощо.

Положення частини 5 ст.9 КПК України регламентують, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахування практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд), дотримання якої також вимагає належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні.

Так, з огляду на правову позицію Суду, відображену, зокрема, в п.п.51, 52 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, практика Суду визнає доцільним застосування ст.6 Конвенції щодо справедливості досудового провадження ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо і тією мірою, якою недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитись на справедливості судового розгляду.

У п.262 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, Суд зазначив, що право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду, до якого відноситься й стадія досудового розслідування, а у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року) Суд зазначив, що принцип рівності сторін один із складників концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

До того ж, за затвердженим наказом Генеральної прокуратури України №51 від 29.03.2019 року «Порядком організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.04.2019 року за №363/33334, прокурор у кримінальному провадженні, здійснюючи процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, відповідно до вимог законодавства та наряду з іншим, забезпечує виконання завдань кримінального провадження з дотриманням його загальних засад (п.3 розділу ІV).

Крім того, відповідно до ст.ст.5, 10 Кодексу професійної та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 року, прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій; він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством, а професійна діяльність прокурора має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, ураховуючи наведені вище вимоги законодавства та приписи суду Конвенційної юрисдикції, слідчий суддя вважає, що ініціювання під час досудового розслідування захисником ОСОБА_3 клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_6 , спрямоване на забезпечення ефективності захисту прав підозрюваного у кримінальному провадженні та на збирання доказів, з дотриманням завдань і загальних засад кримінального провадження, а відтак процесуальне рішення прокурора ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у розглядуваному випадку, щонайменше, суперечить таким засадам кримінального провадження, як законність, презумпція невинуватості, забезпечення права на захист та змагальності сторін (ст.ст.9, 17, 20, 22 КПК України).

Також, слід зауважити на тому, що прийняте прокурором ОСОБА_5 оскаржуване процесуальне рішення постанова від 17.10.2019 року, всупереч вимогам ст.110 КПК України, не містить належного і неупередженого обґрунтування відмови в задоволенні клопотання сторони захисту, з посиланням на відповідні норми цього закону.

В силу ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, слідчий суддя має постановити ухвалу, яка поміж іншого, може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, про зобов`язання припинити або вчинити певну дію.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про проведення слідчої дії (допиту свідка), - підлягає скасуванню, із задоволенням скарги вказаного захисника та із зобов`язанням вказаного прокурора вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст.303-307, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 від 17.10.2019 року, діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 17.10.2019 року про відмову у задоволенні клопотання вказаного адвоката від 15.10.2019 року про проведення допиту свідка ОСОБА_6 за участю сторони захисту, - задовольнити.

Постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 17.10.2019 року про відмову у задоволенні клопотання вказаного адвоката від 15.10.2019 року щодо допиту свідка ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження № від 09.09.2019 року, - скасувати.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , як процесуального керівника у кримінальному провадженні № від 14.08.2019 року, провести під час досудового розслідування за клопотанням захисника ОСОБА_3 допит свідка ОСОБА_6 , за участю сторони захисту.

Копію ухвали надати заінтересованим особам та направити для виконання до Одеської місцевої прокуратури №4.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1