Справа № 740/5580/18
1-кп/729/36/19 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000169 від 15.12.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сороки Республіки Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 11.06.2009 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 69 КК України до покарання у вигляді З років та трьох місяців позбавлення волі, 05.12.2012 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді З років позбавлення волі, 17.05.2013 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до трьох років та 6 місяців позбавлення волі, 31.03.2015 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 19.11.2018 вироком Чернігівського апеляційного суду за ч.ч. 1,2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України , ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України , ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, працюючого у ФОБ " Мнацаканян" раніше судимого 02.12.2004 апеляційним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі, 27.08.2007 Дніпровським районним
судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 5 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 12.12.2013 Ніжинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
У період часу з 18.00 год. 31.10.2017 до 07.00 год. 01.11.2017 ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, зайшов до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 , звідки шляхом вільного доступу, пошкодивши захисний трос - кріплення велосипеда, таємно, повторно викрав велосипед марки «Ardis Target Montana» вартістю 3500,00 грн., що належить ОСОБА_9 .
10.06.2018 близько 04.00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 на вчинення таємного викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом розбиття віконного скла таємно проникли до б. АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_10 , звідки повторно намагалися викрасти вироби з алюмінію загальною вагою 4, 450 кг., вартістю 24,70 грн. за один кілограм на суму 109,90 грн. ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , склавши вказані речі у білий поліетиленовий мішок, залишили його поблизу будинку за вищевказаною адресою. Після цього, продовжуючи доводити єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, до кінця, ОСОБА_3 із ОСОБА_4 віднайшли на території господарства за адресою АДРЕСА_6 (яке межує з б. АДРЕСА_5 ), яка належить ОСОБА_10 , вироби з чорних металів загальною вагою 70,00 кг: вартістю по 6,62 грн. за кг на суму 463,40 грн., та намагалися їх викрасти, але не вчинили всіх дій, які вважали б необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 та працівниками поліції. Вартість майна, належного ОСОБА_10 , яке намагались викрасти ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , становить 573,3 грн.
08.10.2018 близько 10.39 год. ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи на вулиці біля входу до ломбарду «Свіжа копійка», розташованого за адресою: м. Ніжин, вул. Гоголя, буд. 2-А, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , з котрого шляхом ривка відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби, вагою 6,96 г, який знаходився на шиї потерпілого. Після чого, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у сумі 4328 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчинені злочинів, передбаченених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, дав показання, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам вчинених ним злочинів. У скоєному щиро розкаявся, засудив свої вчинки, просить суд суворо його не карати. Не заперечує щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчинені злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, дав показання, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам вчиненого ним злочину, просить суд не позбавляти його волі, оскільки він став на шлях виправлення, працевлаштувався, має намір створити сім`ю, не заперечує щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Під час допиту обвинувачених, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому суд, роз`яснивши обвинуваченим порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії:

обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, що мало місце у потерпілого ОСОБА_9 в період часу з 18.00 год. 31.10.2017 до 07.00 год 01.11.2017 ;

за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, що мало місце потерпілого ОСОБА_10 в період часу 10.06.2018 близько 04 . 00 год.
за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, що мало місце у потерпілого ОСОБА_11 08.10.2018 близько 10 год. 39 хв.;
обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, що мало місце у потерпілого ОСОБА_10 в період часу 10.06.2018 близько 04.00 год.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ними кримінальних правопорушень, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх відповідальність.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні щиро розкаялися у вчиненні злочинів, що виразилося у їх відвертому визнанні вини, щирому співчутті з приводу цього та осуді своєї поведінки, що свідчить про їх бажання виправити наслідки вчиненого, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 66 КК України визнати обставину, що пом`якшує покарання обвинувачених - щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - рецидив злочину.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2015 року перебуває у на обліку у лікаря-нарколога, неодноразово судимий , на шлях виправлення не став, вчинив злочини з корисливих мотивів, посередньо характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують його покарання, його поведінку під час розгляду кримінального провадження - давав правдиві послідовні покази, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України , яке буде пов`язане з позбавленням волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе тільки з ізолюванням від суспільства.
Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке пов`язане з ізолюванням від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Згідно приписів ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив дані злочини до постановлення вироку Чернігівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року, у відповідності до якого його визно винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 ( трьох) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі, то йому необхідно призначити остаточне покарання відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів , за правилами передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши покарання частково відбуте за попереднім вироком.
Приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, має не погашені судимості, на шлях виправлення не став , вчинив новий злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2017 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання, працевлаштований, обставину що пом`якшує та обтяжує покарання, його поведінку під час розгляду кримінального провадження, в ході якого давав правдиві послідовні покази, досудову доповідь на обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів,суд вважає за необхідне призначити йому покарання пов`язане з позбавленням волі, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України ближче до мінімального розміру, оскільки його виправлення та перевиховання можливе тільки з ізолюванням від суспільства.

Призначаючи такий вид та міру покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, який вчинив умисний тяжкий злочин, з корисливих мотивів, суб`єктивна сторона якого виражається у прямому умислі, що підвищує суспільну небезпеку скоєного ним, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, призначення більш м`якого покарання, на думку суду, не відповідатиме даним про особу обвинуваченого, та суперечитиме основним засадам призначення покарання та правовим положенням частини другої ст. 50 Кримінального кодексу України, якою визначено мету покарання.

Підстав для застосування положень ст. 75 Кримінального кодексу України, з огляду на дані про особу обвинуваченого та вищенаведені обставини, суд не знаходить, а призначене покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі певною мірою забезпечить почуття справедливості у потерпілого та суспільства.
До набрання вироком законної сили обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирати .
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 вираховувати з 08 жовтня 2018 , а обвинуваченому ОСОБА_4 з моменту його фактичного затримання.
Арешт з речових доказів зняти.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пропорційно.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Чернігівського апеляційного суду від 19.11.2018, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлені волі на строк 4 ( чотири ) роки 6 ( шість ) місяців.
Строк відбування покарання вираховувати з 08 жовтня 2018 року , зарахувавши йому у строк відбування покарання час перебування під вартою.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_12 користь держави 715 грн. за проведення судової експертизи.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з моменту фактичного його затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави 286 грн. за проведення судової експертизи.
Зняти арешт з: двох металевих труб довжиною по 6 м. кожна, двох кутників довжиною по 3 м., білого мішку в якому знаходились зігнуті алюмінієві карнизи в кількості 6 шт, металевих проводів, металевих частин умивальника, металевих частин від холодильника, розбитого бабінного магнітофонону «Дніпро».
Речові докази:
DVD диск із відеозаписом допиту свідка від 22.10.2018, DVD диск із відеозаписом слідчого експерименту від 25.10.2018, DVD диск із відеозаписом з камер спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;
велосипед марки «Ardis Target Montana»,дві металеві труби, два кутники, білий мішок в якому знаходились зігнуті алюмінієві карнизи в кількості 6 шт, металеві проводи, металеві частини від холодильника, розбитий бабінний магнітофон «Дніпро», ліхтарик, дві чорні рукавички, одна біло-червона рукавичка, одна зелена рукавичка, умивальники, раковина та бокова пластина, ланцюжок із жовтого металу, золотий ланцюжок повернути власникам.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1