КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 вересня 2019 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, з вищою освітою, працюючого заступником голови правління ПрАТ «Тайга»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 05 жовтня 2019 року, включно.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 не має достатнього стримуючого стороннього впливу та міцних стримуючих соціальних зв`язків, які б гарантовано дисциплінували його поведінку, і це дає підстави визнати, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечать його належну процесуальну поведінку і не запобігатимуть настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2019 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою формально, без огляду практики Європейського суду з прав людини.
Зазначає, що слідчим суддею, з порушенням ч. 3 ст.81 КПК України, без видалення до нарадчої кімнати, на місці ухвалено рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід та допуск слідчого до участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу на підставі того, що він є співавтором зазначеного клопотання, а також прокурора, у зв`язку із тим, що його повноваження не підтверджено належним чином.

Як стверджує апелянт, слідчий, в порушення вимог ч. 2 ст. 177 КПК України ініціював застосування запобіжного заходу без наявності обґрунтованої підозри.

Крім того, на думку захисника, оскаржуваною ухвалою не обґрунтовуються висновки щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею в повній мірі прийнято до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , де і зареєстрований, є учасником АТО, перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , виховує неповнолітню дочку ОСОБА_11 , 2003 року народження, що свідчить про існування у нього високих соціально-побутових зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримали апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або застави, підозрюваного, який підтримав захисника, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначивши, що відносно підозрюваного на розгляді суду знаходиться обвинувальний акт згідно якого він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Вишгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 07 серпня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000655, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

07 серпня 2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

09 серпня 2019 року слідчий слідчого відділу Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 діб, без права внесення застави.

Ухваою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року, вказане клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного ОСОБА_5 вислухано думку прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_5 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов, до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, всупереч доводам апеляційної скарги, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на потепілу ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , показання яких мають істотне доказове значення в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не зявлятися в судові засідання, іншим чином затягувати розгляд провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 на теперішній час обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема у особливо тяжкому злочину, проте н шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, знаючи, що на розгляді у Подільському районному судді м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно нього, знову вчинив нове кримінальне правопорушення,яке є особливо тяжкий, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи викладене, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_15 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисник та підозрюваний, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою, матеріали судової справи не містять.

Крім того, посилання захисника на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Твердження автора апеляційної скарги про те, підозра пред`явлена ОСОБА_5 , є необґрунтованою, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві, де і зареєстрований, є учасником АТО, перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , виховує неповнолітню дочку ОСОБА_11 , 2003 року народження, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається сторони захисту, зокрема, те що слідчим суддею, з порушенням ч. 3 ст.81 КПК України, без видалення до нарадчої кімнати, на місці ухвалено рішення про відмову у задоволенні заяв про відвід та допуск слідчого до участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу а також прокурора, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних про його особу, застосував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 05 жовтня 2019 року, включно - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/4973/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_1