Єдиний унікальний номер:448/1354/19
Провадження № 1-кп/448/179/19
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

12.09.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Мостиського районного суду Львівської області на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000034 від 22.05.2019 року відносно ОСОБА_4 , котрий обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України.

Вказаний обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Мостиському районному суду Львівської області.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив вказане кримінальне провадження призначити до судового розгляду. Крім того, заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Вказане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, оголошене йому обвинувачення підтверджується здобутими у ході досудового розслідування доказами; на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24.05.2019р. відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 576 300 грн. строком на два місяці, а ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.07.2019р. ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 576 300 грн. ще строком на два місяці до 16.09.2019р.; необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зумовлена метою запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність; доцільність продовження застосування такого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, який є тяжким та санкція такого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна, а такий строк покарання є достатнім мотивуючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України; здобута в ході досудового розслідування інформація свідчить про те, що обвинувачений безпосередньо причетний до виготовлення психотропної речовини та прекурсору, а тому існує ризик, що такий, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення даних обставин; зважаючи на об`єм партії психотропної речовини, яку ОСОБА_4 намагався контрабандним способом перемістити через державний кордон України, а також об`єм психотропної речовини та прекурсору, вилучених в ході обшуку за місцем проживання останнього, є підстави вважати, що даний злочин вчинено у складі групи осіб, учасники якої ще не встановлені, а отже обвинувачений може вчинити інший злочин чи продовжувати злочинну діяльність; обвинувачений ОСОБА_4 є неодруженим, не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування. Вважає, що зазначені ним ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, є вагомими та не можуть бути усунені у менш обтяжливий спосіб, ніж у спосіб застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, а кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів направлене проти здоров`я нації, просить визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 300 грн., оскільки саме така застава достатня забезпечити виконання ним обов`язків, покладених на нього законом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти призначення справи до судового розгляду не заперечував. Заперечив щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що сторона захисту переслідує інтерес, спрямований на швидкий розгляд судом даної справи по суті та встановлення істини; обвинувачений ОСОБА_4 не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню у будь-який спосіб; такий раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має батьків старшого віку, попередньо мав постійне місце праці та постійне місце проживання у м.Львові, хоча і винаймав житло; в обвинуваченого вилучено паспорт для виїзду за кордон, а тому такий не може виїхати за межі території України; відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде займатися злочинною діяльністю та прокурором не наведено фактів на підтвердження можливості обвинуваченого перешкоджати встановленню істини у справі; обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочинів особисто, а не в складі групи, а тому твердження прокурора в частині того, що злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, вчинено у складі групи осіб, учасники якої ще не встановлені, а отже обвинувачений може вчинити інший злочин чи продовжувати злочинну діяльність є безпідставними. З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а не особливо тяжких, то вважає, що зазначений прокурором розмір застави не відповідає вимогам КПК України. У випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то заперечив щодо обрання такого з підстав, що зазначені його захисником.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та вивчивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ч.3 ст.315 КПК України відомо, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Тобто, виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Окремо слід зауважити про необхідність ретельного аналізу наявності підстав застосування запобіжного заходу. Такі підстави мають бути оцінені при розгляді відповідного клопотання для забезпечення можливості встановлення достатнього ступеня суворості запобіжного заходу до підозрюваного за правилами ст.194 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, оскільки обвинувальний акт у цьому провадженні скеровано до суду та триває судове провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_4 у межах цього кримінального провадження раніше, зокрема на досудовому розслідуванні, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24.05.2019р. обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою та такий продовжувався ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.07.2019р. до 16.09.2019р.

З урахуванням характеру та обставин даних кримінальних правопорушень та вагомості наявних доказів вчинення таких саме ОСОБА_4 ; беручи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів; враховуючи суворість покарань, передбачених за вчинення злочинів, що інкриміновані обвинуваченому, а відтак існування вірогідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, що відповідно може спонукати його переховуватись від суду; зважаючи на те, що судом ще не допитувались свідки, відтак є достатні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на них шляхом їх переконання чи схиляння до зміни даних ними під час досудового розслідування показань чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово виїжджав за межі України, не має постійного офіційного місця праці, неодружений, немає неповнолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про існування і надалі ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

Тобто, будь-яких даних про відсутність чи зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на наведене, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 до нього необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , вважаю, що тримання під вартою є виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А відтак, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кількох умисних тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, зокрема для здоров`я населення та генофонду нації; за вчинення злочину, визначеного ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України передбачено покарання у вигляді у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна; що ОСОБА_4 неодноразово виїжджав за межі України, враховуючи характер зазначених правопорушень та інтереси суспільства, суд приходить до висновку про те, що даний випадок є виключним, в зв`язку з чим застава у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а тому слід призначити заставу, у розмірі, що перевищує вказані межі,- а саме 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 100 грн., оскільки такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст.31 КПК України кримінальне провадження здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених законом, з викликом сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення даного провадження до судового розгляду, відсутні.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 205, 314 316, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Призначити справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.10 год. 19 вересня 2019 року.

Справа буде розглядатися суддею одноособово у приміщенні Мостиського районного суду Львівської області за адресою: 81300, Львівська область, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9.

В судове засідання викликати: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів - до 11.11.2019р. включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду згідно викликів;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11 листопада 2019 року включно.

Строк дії даної ухвали встановити до 11.11.2019 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Мостиський районний суд Львівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_4 .

Виконання даної ухвали доручити Мостиському ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення сторони можуть подати апеляцію безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала в іншій частині окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1