Дата документу 11.06.2019 Справа № 554/5057/19
Провадження № 1-кс/554/8438/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_5 , володільця майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000598 від 06.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000598 від 06.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, в якому просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном а саме: автомобіль САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться порубані стовбури дерев та гілки, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_3 в кузові якого знаходиться гілля деревини, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 являється ОСОБА_9 , (відповідно до звірки з ІПНП (НАІС АМТ)), бензопилу червоного кольору, невідомої марки, з візуально видимим номером П НН039, власник якої невідомий та копія договору про надання послуг № 03-24/19-25 від 22.03.2019 року; визначити місце зберігання авто мобіля САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходиться гілля, на охоронювану стоянку за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіля ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого знаходиться гілля деревини на охоронювану стоянку за адресою: АДРЕСА_2 , бензопили червоного кольору, невідомої марки, з візуально видимим номером НОМЕР_5 , в камеру зберігання речових доказів в Полтавському РВП, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. О.Пчілки, 19 Е, копію договору про надання послуг № 03-24/19-25 від 22.03.2019 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Своє клопотання мотивує тим, що 05.06.2019 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: між селами Портнівка -Тагамлик Полтавського району, вздовж асфальтної дороги в посадці, невідомі особи здійснюють незаконну порубку дерев.

05.06.2019 року під час проведення огляду місця події за вказаною адресою було виявлено та вилучено: автомобіль САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться порубані стовбури та гілки дерев, автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого знаходяться гілки та стовбури дерев, бензопила червоного кольору, невідомої марки, з візуально видимим номером П НН039, власник якої невідомий та копію договору про надання послуг № 03-24/19-25 від 22.03.2019 року.

06.06.2019 року слідчим відділенням Полтавського РВП за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000598 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування допитано ОСОБА_10 , який пояснив, що 05.06.2019 року він знаходився на автошляху Портнівка-Тагамлик, де здійснювалася чистка узбіччя, а саме: обпилювання гілок дерев. Дані гілки грузив на автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 . та близько 18.00 години роботу перервали працівники поліції.

ОСОБА_11 , пояснив, 05.06.2019 року він разом із ОСОБА_12 приїхав на автомобілі ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , на ділянку дороги між Портнівкою та Новим Тагамликом для випилки кущів та чагарників на узбіччі дороги та разом з ОСОБА_13 та хлопцями з с. Судіївки, які займалися випилкою та завантаженням деревини. Дрова вони привезли з с. Мачухи. Увечері 05.06.2019 року зупинили працівники поліції на вказаному автомобілі разом із деревиною. Документи на дерева знаходяться у ОСОБА_14

ОСОБА_15 , пояснив, що на даний час працює згідно цивільно-правового договору ФОП « ОСОБА_16 » на позаді бензопильщика. 05.06.2019 року вони здійснювали чистку узбіч на автошляху ОСОБА_17 , а саме спилювали чагарники та гілки дерев. Близько 18.00 до них під`їхали працівники поліції СРПП Полтавського РВП. Чистку здійснювали неподалік с. Головач близько 5 км від даного села в бік ОСОБА_18 . Разом з ним було двоє чоловіків.

ОСОБА_6 , пояснив, що на даний час працює водієм у ФОП « ОСОБА_16 », 05.06.2019 року він привіз робітників на автомобілі ГАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , до автодороги Портнівка-Новий Тагамлик ділянки поблизу с. Головач, де хлопці на протязі дня проводили роботи по випилці кущів та чагарників на узбіччі. На протязі дня він їх чекав.

05.06.2019 року було вилучено автомобіль САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого знаходяться порубані стовбури та гілки дерев, автомобіль ГАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого знаходяться стовбури та гілки дерев, бензопилу червоного кольору, невідомої марки, з візуально видимим номером П НН039 та копію договору про надання послуг № 03-24/19-25 від 22.03.2019 року.

На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, просила задовольнити. Вказала, що по справі необхідно провести ряд експертиз, тому треба все вилучити.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що вони згідно з договором з агенцією автомобільних доріг розчищали, порушень з їх боку не було ніякого, гілки зрізали згідно договору.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що взагалі підстав для внесення даних в ЄРДР не було, вони по договору чистили посадки, майно немає відношення до кримінального провадження, дерев зрізано не було, майно не вилучалося. Довідка еколога, якого не було залучено при огляді, про наявність пеньків, це лише намагання зупинити діяльність ФОП.

Володілець майна ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що він є володільцем ГАЗ, працює у ОСОБА_4 по договору, просив повернути йому транспорт.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.
Згідно до вимог ст. ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що Полтавським РВП ПВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000598 від 06.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
05.06.2019 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: між селами Портнівка-Тагамлик Полтавського району, вздовж асфальтної дороги в посадці, невідомі особи здійснюють незаконну порубку дерев.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як убачається із матеріалів провадження, досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000598 від 06.06.2019 року проводиться по факту виявлення незаконної порубки дерев вздовж асфальтної дороги в посадці.

Правова кваліфікація при внесенні відомостей в ЄРДР визначена відповідно до ч.1 ст.246 КК України.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: діяння - незаконна порубка дерев і чагарників, віднесених до лісового фонду; суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння істотної шкоди; причинний зв`язок між діянням і наслідками.
В матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які дані про наявність саме незаконної порубки дерев і чагарників, віднесених до лісового фонду, не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.
Крім того, ч.1 ст. 246 КК України передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Згідно клопотання, взагалі відсутні дані про розмір збитків, отже досудовим розслідуванням не встановлено істотної шкоди у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до договору № 03-24/19-25 від 22.03.2019 року, укладеного із ДП «Агентство місцевих автомобільних доріг Полтавської області» та ФОП ОСОБА_4 , останній здійснює свою господарську діяльність відповідно до КВЕД 02.20 Лісозаготівля.
Постановою слідчого від 06.06.2019 року майно, а саме: автомобіль САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться порубані стовбури дерев та гілки, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого знаходяться гілля деревини, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 являється ОСОБА_9 , (відповідно до звірки з ІПНП (НАІС АМТ)), бензопила червоного кольору, невідомої марки, з візуально видимим номером П НН039, власник якої невідомий та копія договору про надання послуг № 03-24/19-25 від 22.03.2019 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000598 від 06.06.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаних транспортних засобів, деревини, та інших речей, як речових доказів. У клопотанні слідчим не наведено жодних відомостей про те, що транспортні засоби зберегли на собі сліди злочину, а деревина, бензопила є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортні засоби, деревина, бензопила можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, відсутність пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, не встановлено розміру шкоди, обґрунтування співрозмірності обмеження права власності та наслідків арешту майна, інших обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст.170, ч. 3 ст.171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власників та володільців його, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000598 від 06.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 246 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1