Справа № 582/1110/19
Провадження № 1-кп/581/51/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 01 червня 2018 року, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обмеженоздатного до військової служби, із загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утримання двох неповнолітніх дітей, на «Д» обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, інвалідності не маючого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сутність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим

Орган досудового розслідування та прокурор обвинувачують ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та поєднане з проникненням у інше володіння особи, вчинене за нижченаведених обставин.

01 червня 2018 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, маючи умисел на вчинення крадіжки сільськогосподарської культури пшениці, з корисливою метою, автомобілем марки ГАЗ моделі «2705Р», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали до приміщення зерноскладу, розташованого за адресою: с. Томашівка Недригайлівського району Сумської області, який належить ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення майна, та усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків, бажаючи настання таких наслідків, проник усередину приміщення зерноскладу, дерев`яні ворота до якого попередньо були відчинені іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом зірвання навісного замка на дерев`яних воротах за допомогою металевої монтировки, яку він узяв у своєму автомобілі. Потрапивши всередину приміщення зерноскладу, та, виявивши сільськогосподарську культуру пшеницю, у подальшому разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, руками почали набирати зерно пшениці до раніше привезених із собою мішків. Насипавши, у загальній сумі 25 мішків зерна, загальною вартістю 5840 грн., ОСОБА_4 , разом із двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, помістили мішки до кузову автомобіля та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, чим отримали змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Вищевказані дії ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у інше володіння особи.

На стадії судового розгляду по суті прокурором та обвинуваченим, за участі його захисника ОСОБА_5 , ініційовано питання про розгляд угоди про визнання винуватості. За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння; сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позиція сторін кримінального провадження відносно підписаної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості

Прокурор ОСОБА_3 , оголосивши текст угоди, підтвердив беззастережного визнання ОСОБА_4 факту вчинення ним інкримінованого йому злочину, наявності щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, узгодженого між сторонами виду покарання, яке взмозі виконати обвинувачений, роз`яснення йому відповідних наслідків затвердження даної угоди, наявність дійсного волевиявлення обвинуваченого на укладення зазначеної угоди.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку прокурора, підтвердив наявність дійної згоди та бажання у обвинуваченого на підписання вищевказаної угоди, його присутності при її підписанні з роз`ясненням відповідних наслідків та його обов`язків, а також те, що у обвинуваченого є можливість виконати її вимоги.

ОСОБА_4 суду підтвердив, що він визнає себе винуватим у тому, що 01 червня 2018 року за попередньою домовленістю ще з двома фізичними особами вирішили викрасти із зерноскладу, належного ОСОБА_6 , пшеницю, за обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорюючи фактичних обставин діяння, включаючи вартість майна. Підтвердив, що він разом із захисником ОСОБА_5 та з прокурором ініціювали питання про укладення даної угоди, на нього ніхто не тиснув при її підписанні, за вчинене шкодує; підтвердив, що він після отримання орендної плати за належний йому на праві власності земельний пай, протягом місяця виконає призначене судом покарання шляхом сплати штрафу.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав письмову згоду на укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, підтвердивши повне й добровільне відшкодування завданих завданих йому збитків ОСОБА_4 .

Норми, права, які підлягають застосуванню при затвердженні угоди про визнання винуватості

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження , суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Висновки суду з приводу угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим та його захисником

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обставини кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, поданої на затвердження суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

При перевірці даної угоди, з`ясуванні обставин провадження, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, мали місце, такі діяння згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, сутність обвинувачення, вид покарання, фактичну можливість виконання ними покладених на них обов`язків, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, також підтвердив факт вчинення ним протиправного діяння за вищенаведених обставин; встановлена добровільність сторін по укладенню даної угоди, тобто те, що її підписання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вищеустановлені дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викраденя чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у інше володіння особи, та відповідно суд визнає доведеним пред`явлене цій особі обвинувачення.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України; потерпілий ОСОБА_6 відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 грн., оскільки останнє відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України, установлено наявність трьох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяних злочином збитків, та відсутність обставини, що обтяжує покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого (є раніше несудимим, має молодий вік, має на утриманні малолітнього сина, народженого від нього, та перебування іншої малолітньої дитини на утриманні обвинуваченого, є одруженим, позитивно характеризується по місцю проживання).

При цьому, в якості обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд розглядає незавдання тяжких наслідків від злочину потерпілому, матеріальні збитки останньому відшкодовано добровільно в повному обсязі на стадії досудового розслідування, цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Наявні процесуальні витрати по справі, які складаються з витрат на залучення експерта на стадії досудового розслідування, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з певними обмеженнями, строком дії до 13 вересня 2019 року, клопотань про продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу чи обрання нового прокурор не заявляв, а тому відсутні підстави для його обрання судом за власною оцініативою.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 жовтня 2019 року між прокурором Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання даного вироку законної сили не обирати.

Речові докази: сільськогосподарська культура пшениці загальною вагою 1327,3 кг, яка зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому, як їх законному володільцю. Автомобіль ГАЗ 2705Р, державний номерний знак НОМЕР_1 зі свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, як засіб вчинення злочину, повернути його власнику ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 , яке перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , залишити останньому, як законному володільцю; металеву монтировку, як знаряддя вчинення злочину, конфіскувати, поліс страхування № АМ/1563826, поліс обов`язкового страхування АМ/0578553, дві банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» та «А-Банк», довіреність на керування транспортним засобом (фірмовий бланк ВМТ № 658891), які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Недригайлівського ВП, повернути ОСОБА_4 , як їх законному володільцю; відбиток сліду долоні руки, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Недригайлівського ВП, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати по залученню експерта в розмірі 3718 грн. 00 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Обвинуваченим вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1