Справа № 461/6769/19
Провадження № 1-кс/461/7754/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд з скаргою в якій просять скасувати постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року. Мотивуючи скаргу тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є належним чином не вмотивована, в ній не наведені в повній мірі встановлені під час досудового розслідування факти, не проведено аналізу зібраних доказів та вона винесена передчасно. Окрім того вказує, що слідчими у ході досудового розслідування не було вжито вичерпних заходів до перевірки доводів ОСОБА_4 щодо застосування до нього у ході затримання незаконних методів впливу з боку працівників правоохоронних органів, а саме, слідчими не було встановлено вичерпний перелік осіб, які працювали у Личаківському РВ на час затримання у 2012 році ОСОБА_4 , а також працівників ІТТ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, якими 17.06.2012 року складено акт про виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 під час надходження до ізолятора та не допитано їх. Так, до числа не допитаних осіб у тому числі належать свідок ОСОБА_6 . Стверджує, що не з`ясованим залишився той факт, чи мало місце інформування органів прокуратури (Пустомитівського району Львівської області чи ін.) про виявлені 17.06.2012 року тілесні ушкодження у ОСОБА_4 та чи проводилась відповідна перевірка за таким інформуванням і яким був її висновок, який, у разі його наявності, не досліджено. Також не встановлено, чи проводилась відповідна експертиза на предмет визначення тяжкості виявлених тілесних ушкоджень, виявлених 17.06.2012 року у ОСОБА_4 , а також щодо обставин, часу, механізму і джерела їх отримання. Просять скаргу задоволити та скасувати вказану постанову.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримує у повному обсязі, просить задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте надав суду матеріали кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Львівської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 29 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Згідно постанови заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31 липня 2019 року вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що заступником начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження, оскільки всупереч вимогам, передбачених ст. ст.2,9 КПК України, не забезпечено повного, об`єктивного, неупередженого розслідування кримінального провадження і дослідження викладених у заяві скаржника фактів та обставин, зокрема, не проведено всіх слідчих дій, передбачених главою 20 КПК України, а саме: слідчими не було встановлено вичерпний перелік осіб, які працювали у Личаківському РВ на час затримання у 2012 році ОСОБА_4 , а також працівників ІТТ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, якими 17.06.2012 року складено акт про виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 під час надходження до ізолятора та не допитано їх, не допитано осіб свідка ОСОБА_6 , не з`ясовано факт, чи мало місце інформування органів прокуратури (Пустомитівського району Львівської області чи ін.) про виявлені 17.06.2012 року тілесні ушкодження у ОСОБА_4 та чи проводилась відповідна перевірка за таким інформуванням і яким був її висновок, який, у разі його наявності, не досліджено, не встановлено, чи проводилась відповідна експертиза на предмет визначення тяжкості виявлених тілесних ушкоджень, виявлених 17.06.2012 року у ОСОБА_4 , а також щодо обставин, часу, механізму і джерела їх отримання, не проведено ряд слідчих дій необхідних для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, а відтак не має можливості встановити істину у кримінальному провадженні.

Крім того суд бере до уваги, що слідчим не виконано вимоги ухвали № 461/1238/19 Львівського апеляційного суду від 26 березня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин та, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, не проведено всіх необхідних слідчих дій.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність викладеного в постанові слідчого висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, поверхневе досудове розслідування, поверхневу перевірку доводів, зазначених в заяві та не прийняття усіх передбачених законом заходів для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

З огляду на вищевказане та керуючись ст.ст.303-304, 306-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Поновити процесуальний строк звернення до суду.

скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задоволити.

Постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року скасувати.

Матеріали досудового розслідування № 0000112 від 29 березня 2017 року надіслати до прокуратури Львівської області - для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1