Справа № 484/3068/19
Провадження: № 1-кп/484/376/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001361 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Маринівка Доманівського району Миколаївської області, громадянки України, заміжньої, яка має чотирьох неповнолітніх дітей, має середньо-спеціальну освіту, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

4 червня 2019 року приблизно о 21:00год. ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку своєї знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , побачила на столі в кухні мікрохвильову піч, яку вирішила викрасти. Виконуючи задумане, маючи вільний доступ, переслідуючи корисливий мотив, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, оскільки господарки домоволодіння не було вдома, а її співмешканець спав в іншій кімнаті, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій, таємно викрала мікрохвильову піч марки «Daewoo» марки KOR-8A07 вартістю 990 гривень. З місця події з викрадений обвинувачена зникла, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_3 спричинила потерпілій майнову шкоду на суму 990 гривень.

Обвинувачена у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі за обставин, викладених в обвинувальному акті, погодилась із вартістю викраденого, але від дачі пояснень відмовилась на підставі ст.. 63 Конституції України. У вчиненому розкаялась.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що на початку червня 2019р., точної дати вона не пам`ятає, коли повернулась до дому, виявила зникнення її мікрохвильової печі, яка стояла в кухні на столі. Пізніше виявилось, що крадіжку вчинила ОСОБА_3 , яка часто бувала у неї вдома та мала до її будинку вільний доступ. Викрадене їй повернули працівники поліції. Обвинувачену вона пробачила та просила призначити їй не судове покарання.
Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 04.06.2019р. приблизно о 21:00год шляхом вільного доступу ОСОБА_3 з будинку за адресою: АДРЕСА_2 вчинила крадіжку мікрохвильової печі, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 990грн.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимог, викладених в пунктах 1, 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання зокрема особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання негативна характеристика на неї відсутня, має чотирьох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Майнова шкода потерпілій відшкодована внаслідок повернення майна працівниками поліції, а не добровільного відшкодування обвинуваченою, отже підстав для застосування такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої, як добровільне відшкодування завданого збитку, відсутні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, дані про її особу, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, обставини вчинення злочину, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді, дають підстави для призначення їй покарання в межах санкцій ч.1 ст. 185КК України у виді громадських робіт. На думку суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений. Інформація щодо речових доказів суду не надана.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1