Справа № 541/1200/17
Провадження № 1-кс/541/270/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

29 травня 2019 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавлівськ, Казахстан, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, раніше судимого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
21 лютого 2019 слідчий СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за погодженням із прокурором Миргородської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України зазначивши ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2014 року за № 0000795, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.
17 серпня 2014 року, близько 20 години 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до домогосподарства в якому проживав потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , для вирішення спірних питань з приводу розподілу земельної ділянки, що призначена для виїзду із домогосподарств житлових будинків, які належать матері потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_5 та запропонував потерпілому який в той час підійшов до означеного домогосподарства поговорити.

В свою чергу ОСОБА_7 для вирішення спірного питання, запросив ОСОБА_5 до домогосподарства в якому проживав, на що останній згодився та ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 пройшли до альтанки та присіли один навпроти одного.

Далі, під час з`ясування вищевказаного питання у ОСОБА_5 виник намір направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. З цією метою ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою залякування потерпілого, наніс ОСОБА_7 три удари з замаху кистю правої руки зжатою в кулак в ліву частину обличчя. Після чого, продовжуючи протиправні діяння, ОСОБА_5 дістав із карману своїх штанів ніж, якого він носив із собою, та тримаючи його у правій руці лезом в бік потерпілого, наніс ним останньому два удари в область обличчя та продовжуючи тримати ніж у своїх руках, наніс ним потерпілому один удар в грудну клітину зліва.

В подальшому, ОСОБА_5 місце злочину покинув та залишив потерпілого ОСОБА_7 у безпорадному стані. За таких обставин, потерпілому викликали швидку допомогу і останнього доставлено до приймального відділення Миргородської ЦРЛ.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 285 від 20.08.2014 року, своїми вищевказаними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва з розвитком пневмотораксу, рани, що розташовані в ділянці проекції лівої навколо вушної залози та нижньої щелепи зліва, синці, що розташовані на лівій щоці з розповсюдженням на величну та лобну скроневу ділянку, проникаюче поранення грудної клітини зліва, по попередньо-підпахвової лінії на рівні 6-7 ребер та по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення. Окрім того, рани в проекції лівої навколо вушної залози та на рівні щелепи зліва до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синці як у своїй сукупності, так і кожний окремо до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 , за вчинення вищевказаних умисних та протиправних дій, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, з метою залякування потерпілого, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

28.05.2019 року на підставі ухвали слідчого судді підозрюваний ОСОБА_5 затриманий та доставлений для розгляду клопотання .

При розгляді клопотання слідчим суддею прокурор його підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у клопотанні та посилаючись на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, продовження злочинної діяльності, вплив на потерпілого, свідків, тяжкість вчиненого злочину. Наголошував, що більш м`який запобіжний захід до підозрюваного обраний бути не може, оскільки є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та просив не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.
Слідчий просив задовольнити подане клопотання, оскільки міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на даний час є найбільш доцільною, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та вважав що лише вказаний запобіжний захід здатний запобігти ризикам на які вказано в клопотанні. Наголошував, що докази на які він посилається в клопотанні підтверджують обґрунтованість підозри, яка була вручена ОСОБА_5 з дотриманням вимог КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 ,заперечував свою причетність до скоєння злочину в якому він підозрюється. Наголошував, що він не переховувався від органів досудового розслідування, був в полі зору поліції, однак йому не висувалася підозра і він не допитувався щодо обставин та причетності його до скоєння вказаного злочину. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, є необґрунтованим, підтверджено неналежним та недопустимими доказами. Наголошував, що надані суду документи мають протиріччя, складені через значний проміжок часу з часу скоєння злочину та не доводять причетність його підзахисного до скоєння злочину в якому він підозрюється. Зазначав, що відсутні дані про місце вручення та особу якій була вручена підозра . Звертав увагу на похилий вік матері підозрюваного яка не розуміла наслідків отримання підозри.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положенням п.3 ч.2. ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є обґрунтованою, так як підтверджується доказами: оглядом місця події від 17.08.2014 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам від 15.07.2017 року зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , слідчими експериментами із вказаними свідками від 23.04.2015 року та від 19.07.2017 року, слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_7 від 23.04.2015 року, висновками судово-медичних експертиз № 285 від 19.08.2014 року та № 358 від 09.12.2015 року, висновком медико-криміналістичної експертизи № 198-МК від 02.07.2015 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2015 року з потерпілим ОСОБА_7 , допитами потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Постановою слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 17 серпня 2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалами слідчих суддів Миргородського міськрайонного суду Полтавської області неодноразово надавався дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 однак, Миргородським ВП ГУНП в Полтавській області вказані ухвали залишились не виконаними, в зв`язку з відсутністю підозрюваного за місцем проживання та відомостей щодо його імовірного місяця перебування.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує наявнність доказів що підозрюваний ОСОБА_5 який раніше притягався до кримінальної відповідальності, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в період не знятої та не погашеної в установленому порядку судимості за вчинення ним злочинів, серед яких є тяжкі та особливо тяжкі, характеризуючі особу дані, має міцні соціальні зв`язки, однак тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, тому на думку суду існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Підозрюваному відоме місце проживання протерілого,та свідка яка є особою похилого віку, тому існує ризик впливу на свідка та потерпілого з метою примушування до дачі свідчень щодо непричетності його до вчинення злочину в якому він підозрюється.
Слідчий суддя не може взяти до уваги заперечення захисту щодо неналежності та недопустимості доказів якими обґрунтована підозра та щодо часу висунення підозри, оскільки при вирішенні клопотання слідчий суддя не дає оцінку доказам наданим на підтвердження ризиків які зазначені в клопотанні та на підтвердження обґрунтованості підозри.
Не заслуговують на увагу твердження захисту ,щодо порушення порядку вручення підозри підозрюваному ОСОБА_5 , шляхом вручення її 17.08.2017 року матері останнього ОСОБА_11 , зважаючи на свідчення підозрюваного надані суду про те, що мати повідомляла про обставини вручення підозри та про те що останній систематично один раз на тиждень відвідує матір похилого віку.
З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , суд погоджується з думкою прокурора, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не забезпечить належну поведінку останнього та виконання ним процесуальних обов`язків та рішень.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, перебуваючи на волі, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий час за скоєння ним тяжкого злочину в якому він підозрюється,буде ухилятися від слідства та суду, в зв`язку з заперечення причетності до скоєння інкримінованого йому злочину буде впливати на потерпілого та свідків, тривалий час ухилявся від органів досудового слідства, тому зважаючи на вищевикладені обставини, суд погоджується що існують ризики невиконання ним процесуальних обов`язків, впливу на потерпілого та свідків, тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків.
Також, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, про те, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний запобігти доведеним ризикам.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя ,
постановив :
Клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 21.02.2019 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , задовольнити.
Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Петропавлівськ, Казахстан, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 28 травня 2019 року до 13 години 15 хвилин 26 липня 2019 року.
Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.
Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після їїоголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1