КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 серпня 2019 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 жовтня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96 050 грн., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого керівником ГО «МОЇ ПІДГІРЦІ» та віце-президентом Фронду «Волонтерів України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Постановлене рішення мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування заявлених ризиків у його поведінці, що в сукупності з даними про особу підозрюваного дають підстави для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно їх підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Так апелянти зазначають, що ухвала слідчого судді є незаконною і невмотивованою, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, захисники не погоджуються з висновками слідчого судді щодо обґрунтованої підозри, посилаючись на неналежність і недопустимість доказів наданих стороною обвинувачення на доведеність причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому дій. Також, заперечують захисники і існування заявлених слідчим ризиків у поведінці ОСОБА_7 , оскільки вважають, що прокурором не надано доказів на підтвердження цих обставин. Посилання слідчого судді на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_11 нібито підозрюється, адвокати вважають такими, що суперечать практиці Європейського суду з прав людини.
Також, захисники просять врахувати і дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною і неповнолітньою дитиною, має на утриманні матір та двох сестер, працює, раніше не судимий.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність обрання саме такого виду запобіжного заходу.
Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею, на підставі наданих йому матеріалів, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується останньому органом досудового розслідування, і наявність заявлених прокурором ризиків у його поведінці.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду справи по суті, зокрема перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а також перевіряти правильність кваліфікації дій, а лише встановлює наскільки сукупність наданих матеріалів є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення. Такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання прокурора матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Також, надані суду матеріали містять достатньо доказів на підтвердження того, що вказані прокурором ризики існують і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , яке відноситься до категорії тяжких, розмір покарання який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характер соціальних зв`язків, спосіб його життя взагалі, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в змозі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ті дані про особу підозрюваного, на які в апеляційній скарзі посилаються захисники, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу. Крім того, вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Також, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні і визначений судом першої інстанції розмір застави. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу ОСОБА_7 , обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, його майновий стан, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про законність ухвали слідчого судді, а відтак не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином апеляційна скарга захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , за викладених в ній доводів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 жовтня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96 050 грн., відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5221/2019 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1