У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в місті Одесі без визначеного місця проживання, зі слів раніше неодноразово судимого, востаннє Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений в березні 2018 року,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003324 від 24.06.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2019 приблизно о 01.30 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні Залізничного Вокзалу, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна площа, буд. 2, де помітили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час задрімала на підвіконні, яке знаходиться на першому поверсі вищезазначеного приміщення, при цьому спершись на власну жіночу сумку.
В цей час, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, в свою чергу предметом їх спільного злочинного посягання вони обрали вищезазначену жіночу сумку потерпілої, а також чемодан з речами який також знаходився поруч з ОСОБА_8 та належить останній, а як спосіб досягнення своєї злочинної мети вирішили заволодіти майном шляхом непомітно для останньої, з метою уникнення опору від потерпілої, та присікання спробам чинити нею будь-яку протидію.

Далі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , діючи відповідно до раптово виниклого умислу, спільно, наблизились до ОСОБА_8 , та реалізуючи свій корисливий мотив, ОСОБА_4 взявши за ручку чемодана здійснив спробу ним незаконно заволодіти, однак ручка зламалась та в наслідок чого чемодан впав на землю, від чого ОСОБА_8 прокинулась, та відчула також як в цей час ОСОБА_7 почала тягнути за жіночу сумку останньої. Після чого, ОСОБА_8 звернула увагу на ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які вчиняли правопорушення, тим самим викривши їх злочинний умисел, однак в свою чергу останні, розуміючи, що їх протиправні дії були помічені потерпілою, вирішили продовжити реалізовувати свій злочинний умисел, та ОСОБА_7 заволодівши жіночою сумкою потерпілої, рожевого кольору, вартістю 200 гривень, в послідуючому одразу передала її ОСОБА_4 та після чого вони разом почали швидко зникати з місця вчинення ними кримінального правопорушення з викраденим майном, не реагуючи на вимоги потерпілої щодо повернення її майна.
В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 заволодівши предметом свого злочинного посягання, перебуваючи навпроти Залізничного Вокзалу, почали розділяти між собою викрадене, а саме в сумці потерпілої перебували наступні речі: гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 515 гривень, банківські картки на ім`я ОСОБА_8 (дві Ощадбанк, дві ПриватБанку і одна ІдеаБанку), паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , витяг до нього, ідентифікаційний код, свідоцтво про шлюб, золоті сережки вартістю 900 гривень, різноманітна косметика загальною вартістю 500 гривень, ліки загальною вартістю 1 500 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень, з зарядним пристроєм до нього, вартістю 50 гривень, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3 965 гривень.
24.06.2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Оцінюючи досліджені докази, надані органом досудового розслідування, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації та проживання на території міста Одеси, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, покарання за яке передбачене виключно у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що свідчить про наявність ризиків переховування підозрюваним ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду та вчинення інших злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання ризикам, зазначених у статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших злочинів.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході яких вона зазначила обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, а також обставини затримання безпосередньо після вчинення правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в ході чого у останнього було виявлено та вилучено речі викрадені у потерпілої ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозаписів з камер внутрішнього та зовнішнього відеоспостереження встановлених на приміщенні Залізничного Вокзалу, на яких зафіксовано як ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом входять до вказаного приміщення та через деякий виходять, при цьому ОСОБА_4 тримає під плечем сумку, та в цей час за ними слідує потерпіла ОСОБА_8 .
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з урахуванням її майнового стану, беручи до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації та проживання на території міста Одеси, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчо-оперативні заходи, вважаю, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків, а тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у вказаному розмірі, яка зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 2 (два) місяці.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/12939/19.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 2 (два) місяці та обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 24.06.2019 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.08.2019 року.

Повний текст ухвали слідчого судді буде проголошено 27.06.2019 року о 10 годині 15 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.06.2019