Дата документу 25.06.2019 Справа № 334/5963/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1259/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/5963/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія - ст.263 ч.1 КК України
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

25 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши матеріали контрольного провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2019 року,

встановив:

ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 (два) місяці, тобто до 10.08.2019 року включно.
Змінено обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнено його з-під варти в залі суду негайно та заборонено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Продовжено ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід - домашній арешт, строком на 2 (два) місяці, тобто до 10.08.2019 року включно.

На зазначену ухвалу прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року, як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою у даній справі.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення щодо вирішення обвинувачення по суті.

Рішенням від 13 червня 2019 року Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже, положеннями кримінального процесуального закону окреме оскарження ухвали суду про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не передбачено, а вищенаведеним Рішенням Конституційний Суд України інші положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі неможливість окремого оскарження ухвали суду про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції неконституційними не визнано.

Виключних обставин, які б свідчили про необхідність невідкладної перевірки судом апеляційної інстанції законності та обґрунтованості вищевказаної ухвали суду, не вбачається.

Відповідно до п.22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 399 КПК України,

ухвалив:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2019 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 .

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2