Справа № 738/1946/18
№ провадження 1-кп/738/23/2019
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року

31 травня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000026 від 18.01.2018 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів , громадянина України , українця , розлученого , ФОП, зареєстрований та мешкаючий за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого , на утриманні малолітня дитина 2008 року народження ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 18.01.2018 , близько 12 год 48 хв , будучи водієм , в світлу пору доби , керуючи власним вантажним автомобілем марки « ГАЗ-3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Р-12» сполученням «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч» , в напрямку м.Чернігів , поблизу будинку 3 по вул.Гагаріна в смт.Березна Менського району Чернігівської області в порушення вимог п.2.3(б) ,п.10.1,11.2,11.3,12.1,12.3 Правил дорожнього руху , затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 , не був уважним та не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами , відповідно не реагував на них , не рухався якнайближче до правого краю проїжджої частини , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху , не вибрав безпечної швидкості руху , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу , або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди внаслідок чого , виїхав за межі проїжджої частини де здійснив наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_6 .

Внаслідок даної пригоди пішохід потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині та лівої малогомілкової кістки на межі нижньої та середньої третини , що супроводжується ранами по зовнішньо-медіальній поверхні лівої гомілки з видимим кістковим дефектом та раною середньої третини в середній третині по зовнішньо медіальній поверхні , що згідно висновку судово-медичного експерта № 77 від 02.08.2018 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому обвинуваченні, вказаному в обвинувальному акті від 08 листопада 2018 року по кримінальному провадженні 0000026 визнав себе винуватим та показав , що 18.01.2018 він був в м.Мена і мав намір виїхати до м.Чернігів , по дорозі авто під його керуванням занесло , та кинуло на зустрічну смугу руху . Дорога була не чищена , була ожеледь . Обвинувачений намагався утримати машину , бачучи потерпілого , обвинуваченому не вдавалося зупинити машину , після цього він нажав на гальма , потім на секунди відпустив тормоз , викрутив кермо і направив авто в рекламний щит . Обвинувачений сподівався на те , що потерпілий його побачить . Авто рухалося не керовано , обинувачений думав , що зміг об`їхати потерпілого . Після зіткнення зібрались люди , обвинувачений попросив щоби викликали працівників поліції та медичну допомогу . Через незначний час приїхали медичні працівники та забрали потерпілого до лікарні . Наступного дня обвинувачений відвідав потерпілого в лікарні , спілкувався з потерпілим та його дружиною .Суми коштів , яку вони запропонували обвинуваченому їм заплатити , у обвинуваченого не було . Обвинувачений опинився в ситуації безробіття , так як авто було пошкоджене , знайшов іншу роботу але великих коштів не заробив , дитина має захворювання сердця .Обвинувачений готовий відшкодовувати спричинену шкоду . На день розгляду справи обвинувачений виплатив потерпілому близько 13 000 грн. , але розписки про надання коштів потерпілому та його дружині обвинувачений не брав , крім того , ним було перераховано на картку потерпілого ще 10 000 грн. про що він повідомив в судовому засіданні та надав для підтвердження банківський документ .Окрім часткового відшкодування шкоди потерпілому , обвинувачений до закінчення розгляду справи повністю сплатив кошти по позовній заяві прокурора на користь лікувального закладу , де лікувався потерпілий .

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 18.01.2018 він по своїх справах пішов в агротехсервіс , що в смт.Березна . Зненацька почув шум та побачив ,що вантажний автомобіль несе в бік заправки . Потерпілий був приблизно за 7 метрів від проїжджої частини , обвинувачений різко вивернув кермо , потерпілий пробіг декілька кроків і почув удар . Обвинувачений виліз в авто , медичну допомогу викликали люди , які підбігли до місця дорожньо-транспортної пригоди . Підніматися обвинувачений потерпілому не допомагав . Потерпілого було доставлено до Чернігівської обласної лікарні , грошей обвинувачений не надав ні потерпілому, ні його дружині . Під час відвідин обвинувачений приніс один банан та 2 апельсини , на картку надійшли кошти в розмірі 2000 грн., але потерпілий не знає від кого були направлені кошти . Обвинувачений приходив у лікарню з метою того , щоби його пробачили . Ніяких 13 000 потерпілий не отримував від обвинуваченого . Потерпілий просив обвинуваченого придбати прибор ( апарат ) , який йому був потрібен для оперування , але той не пристав на пропозицію потерпілого . Потерпілий в судовому засіданні заперечував те , що він підписував які-небудь розписки про отимання коштів , хоча погодився з тим , що обвинувачений перерахував йому 10 000 грн та 1450 грн. раніше . Потерпілий вважає , що невідшкодування потерпілому близько 10 000 грн. дає йому право вимагати суворої міри покарання , а саме позбавлення волі .Тому потерпілий наполягає на суворій мірі покарання для винуватої особи .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала показання про те , що 18.01.2018 вона була дома , коли їй зателефонували і повідомили , що чоловік попав в аварію . Свідок мерщій дісталася вказаного місця і побачила потерпілого в машині швидкої медичної допомоги . Авто обвинуваченого бачила , з обвинуваченим не спілкувалася , ніяких грошей він не надавав . Пізніш на картку потерпілій надійшли кошти приблизно півтори тисячи гривень , але від кого , їй не відомо .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання про те , що 18.01.2018 року близько 13.00 йому зателефонував обвинувачений і повідомив , що сталася дорожньо-транспортна пригода , він збив пішохода та просив приїхати на місце ДТП. Коли свідок приїхав на місце , то побачив обвинуваченого , працівників поліції . Обвинувачений просив свідка зателефонувати знайомим медикам та поклопотати за потерпілого , свідок виконав прохання обвинуваченого . Наступного дня свідок разом з обвинуваченим їздили в лікарню відвідати потерпілого. Обвинувачений в день пригоди надав дружині потерпілого 1000 грн , перерахував через банк 1,500 грн. , потім обвинувачений ще давав потерпілому 4000 грн.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала показання про те , що дорожньо-транспортну пригоду вона не бачила , але чула звук удару , потім почула крик потерпілого . Коли прибігла , то побачила потерпілого під задніми колесами машини , свідок бачила дружину потерпілого , яка була присутня під час , коли потерпілого забирали в лікарню . Обвинувачений ходив по дорозі , розмовляв по телефону .

Матеріали кримінального провадження містять письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому звинуваченні, а саме інформацією з:
витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.01.2018 про те, що 18.01.2018 близько 12.48 в смт. Березна Менського району Чернігівської області автомобіль ГАЗ 3302 , державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 збив потерпілого ОСОБА_6 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження ( а.к.п. 123 ),

тексту заяви від потерпілого ОСОБА_6 про те , що йому спричинено тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( а.к.п. 128 ) ,

інформації з протоколу огляду місця ДТП від 18.01.2018 про те , що працівниками поліції було зафіксовано в якому положенні знаходиться автомобіль обвинуваченого , а саме стан покриття сніговий накат , на поверхні снігового покриву навпроти заднього правого колеса виявлено слід плям бурого кольору . Вантажний автомобіль розташований передніми колесами в кюветі , а задніми на узбіччі , слідів гальмування не виявлено ( (а.к.п. 129-140 ) ,

посвідчення водія обвинувачений отримав 12.11.2003 року в м. Чернігів ( а.с.215 ) , відповідно відомостей , зазначених в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу , автомобіль ГАЗ НОМЕР_2 , яким 18.01.2018 керував обвинувачений , належить ОСОБА_3 з 27.05.2015 року ( а.с. 216 ) , обвинуваченим ОСОБА_3 та страховою компанією ПрАТ « СК Перша « 18.07.2017 було укладено угоду про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності ( а.к.п.214 ),

автомобіль ГАЗ-3302 днз НОМЕР_1 2008 року випуску номер кузова НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 , який був вилучений під час огляду місця події , визнано речовим доказом по матеріалах кримінального провадження № 0000026 ( а.к.п.207 ) ,

згідно ухвали Менського районного суду від 29.01.2018 автомобіль ГАЗ-3302 днз НОМЕР_1 2008 року випуску номер кузова НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 було повернуто власнику обвинуваченому ОСОБА_3 , що підтверджується змістом розписки обвинуваченого ОСОБА_3 ( а.к.п. 208-209 ) ,

інформацією з експертного висновку №106 від 07.03.2018 встановлено , що автомобіль ГАЗ-3302 днз НОМЕР_1 має механічні пошкодження у вигляді деформацій деталей автомобіля , які могли утворитись при контакті з перешкодою на відстані 30-183 см. , за малої інформативності схеми, встановити місце , де відбувся наїзд автомобіля на пішохода , експертним шляхом не вдалося (а.к.п. 173 - 177 ) ,

відомостей з експертного висновку №105 від 06.03.2018 про те , що на момент огляду система рульового керування автомобілем ГАЗ 3302 днз НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані , на момент проведення експертного огляду система робочого гальма автомобілю «ГАЗ» днз НОМЕР_1 функціональна придатна , але встановити її працездатність і відповідність можливе за умови перевірки тормозних параметрів на спеціальних стендах і приладах ( а.к.п. 163-169 ) ,

інформації з довідки чернігівського обласного центру з гідрометеорології підтверджує , що 18 січня 2018 року пройшов сильний сніг , який погіршував видимість до 400-1000 м, на дорогах подекуди зберігалась ожеледиця . Сніговий покрив ( у полі ) станом на 8.00 год 18.01.2018 залягав суцільним рівномірним шаром середньї висоти 3 см ( а.к.п. 212 ) ,

відомостей з експертного висновку № 77 від 02.08.2018 про те , що у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині та лівої малогомілкової кістки на межі нижньої та середньої третини , що супроводжується ранами по зовнішньо-медіальній поверхні лівої гомілки з видимим кістковим дефектом та раною середньої третини в середній третині по зовнішньо-медіальній поверхні .Вказані ушкодженні могли утворитися 18.01.2018 року від дії тупих предметів і за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень ( а.к.п.144-148 ) ,

інформації з експертного висновку № 416 від 29.10.2018 про те , що водій автомобіля ГАЗ повинен був діяти в відповідності до вимог п.12.1 ( з урахуванням визначення терміну «безпечна швидкість» п.1.10. ПДР . В умовах місця події викладених в постанові за первинними показами водія автомобіля ГАЗ , наданих 18.01.2018 , є очевидним без застосування спеціальних пізнань в галузі інженерно-транспортної експертизи , що водій автомобіля ГАЗ мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода , що перебував в межах лівого ( відносно напрямку руху автомобіля ГАЗ) узбіччя шляхом виконання вимог п.12.1 ПДР . В умовах місця події викладених в постанові слідчого та матеріалах кримінального провадження , за первинними показами водія автомобіля ГАЗ , наданих 18.01.2018 , з урахуванням відсутності перешкоди для руху у вигляді « вибоїни» , є очевидним без застосування спеціальних пізнань в галузі інженерно-транспортної експертизи , що вбачається наявність причинного зв`язку між діями водія автомобіля ГАЗ , в яких вбачається невідповідність вимогам п.12.1ПДР , з подією виникнення даної ДТП ( а.к.п.154-159 ) ,

відомостей з протоколів проведення слідчих експериментів , які було проведено 08.10.2018 за участі свідка ОСОБА_11 , який був у складі бригади медичної допомоги та виїздив на місце дорожньо-транспортної пригоди , 22.10.2018 за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , 18.07.2018 за участі потерпілого ОСОБА_6 , які підтвердили факт дорожньо-транспортної пригоди , що мав місце 18.01.2018 біля магазину сільгосп запчастини що в смт. Березна Менського району за участі автомобіля ГАЗ та пішохода потерпілого ОСОБА_6 . В показаннях вказаних осіб суттєвих розбіжностей не було , зміст їх узгоджується між собою ( а.к.п . 188 - 199 ) ,

постанови слідчого від 09.10.2018 про те , що кримінальне правопорушення , відомості про яке 18.01.2018 були внесені до Єдиного реєстру розслідувань за № 0000026 , перекваліфіковано з ч.1 ст. 286 КК України на ч.2 ст. 286 КК України ( а.к.п. 141 ) .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 які виразилися в порушенні вимог правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження , досудовим слідством правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу виннуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є каяття у скоєному , часткове відшкодування потерпілому ОСОБА_6 шкоди в сумі 10 000 грн ( а.к.п. 222 ,), 1500 грн ( а.к.п. 46 ) , відшкодування до завершення розгляду справи Чернігівській обласній лікарні витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 21 647 грн 66 коп за позовом прокурора .

Суд звертає увагу на документи , які знаходяться на аркушах 48,49,50 , які були надані суду обвинуваченим у підтвердження факту відшкодування шкоди на суми 3000 грн. , 4000 грн., 2 500 грн. та 1 500 грн., але потерпілий заперечував дійсність відшкодування вказаних сум . Враховуючи , що кожна сторона залишилась на своїй позиції , суд оцінивши надані пояснення , вважає розписку , яка знаходиться на аркуші справи № 48 на суму 3000 грн , як належною , документи з аркушів 49 та 50 на думку суду є неналежними доказами .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

В судових дебатах прокурор просила призначити обвинуваченому покарання 3 роки позбавлення волі .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 посилаючись на неповне відшкодування шкоди та прояв нещирості обвинуваченого до потерпілого просили суд ізолювати обвинуваченого від суспільства та призначити йому покарання позбавлення волі .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства та застосувати до винуватої особи ст. 75, ст. 76 КК України без позбавлення прав керування транспортним засобом .

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує , що злочин скоєно особою , яка раніш не притягалась до кримінальної відповідальності, зміст соціально-психологічної характеристики в досудовій доповіді, зокрема, низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, позитивні характеристики на обвинуваченого з місця попередньої роботи та місця мешкання , на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відомості щодо притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, на утриманні малолітня дитина , яка перебуває на диспансерному обліку з приводу хвороби , обвинувачений мешкає з батьками похилого віку , частково в добровільній формі відшкодував потерпілому шкоду , повністю сплатив кошти по позовній заяві прокурора на користь лікувального закладу , де лікувався потерпілий .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим та дав правдиву відповідь про всі відомі йому обставини вчиненого злочину , а також критично оцінив свою протиправну поведінку , осудив , висловив жаль і бажання виправити ситуацію, яка склалась , та понести кримінальну відповідальність за протиправні дії .

Відповідно ст. 65 КК України , з урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого, суд призначає покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових правопорушень.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосування ст. 75 КК України . Верховний Суд констатує з цього приводу , що загальні засади призначення покарання , визначені ст. 65 КК України , наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування , завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів . Ця функція за своєю природою є дискреційною , оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи , ступеня тяжкості вчиненого злочину , особи винного , обставин , що впливають на покарання . Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду , в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України , за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку , якщо призначено покарання певного виду і розміру , враховано тяжкість злочину , особу винного .

Тому суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства .

Обвинувачений до дорожньо-транспортної пригоди використовував свій власний автомобіль ГАЗ для отримання основного і єдиного заробітку .

Суб`єктивна сторона злочину , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України є необережна форма вини . Відомостей про наявність у обвинуваченого інших фактів порушення Правил дорожнього руху в судовому засіданні не доведено, суд оцінив сприйняття обвинуваченим ситуації , яка трапилась , прийняття в ній участі , а також те , що з урахування конкретних обставин кримінального провадження , законодавець дав суду можливість призначати або не застосовувати покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та прийшов до висновку про відсутність необхідності застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання позбавлення права керувати транспортним засобом . Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду .

Речовий доказ: вантажний автомобіль «ГАЗ-3302 днз НОМЕР_1 , 2008 року випуску ,номер кузова НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 , який 18.01.2018 був вилучений під час огляду місця події та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29.01.2018 було повернуто власнику ОСОБА_3 вважати повернутим законному власнику ( а.к.п. 207 210) .

В зв`язку з тим , що обвинуваченим до закінчення розгляду справи сплачено всю суму , яка була заявлена в цивільному позові прокурора , та в зв`язку з заявою публічного обвинувача про залишення без розгляду цивільний позов , небхідно задовольнити клопотання прокурора .

Процесуальні витрати в розмірі 5 148 грн за проведення судових експертиз (а.к.п. 153 , 162 , 172 , 180 ) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід не обирати в зв`язку з відсутність для цього підстав.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 369, 370 , 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування визначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 ( одного ) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .

На підставі ст. 76 КК України , покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Цивільний позов Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах Комунального лікувально-профілактичного закладу « Чернігівська обласна лікарня « Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 21 647 грн 66 коп залишити без розгляду .

Речові докази: вантажний автомобіль «ГАЗ-3302 днз НОМЕР_1 , 2008 року випуску ,номер кузова НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 , яккий 18.01.2018 був вилучений під час огляду місця події та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29.01.2018 було повернуто власнику ОСОБА_3 вважати повернутим законному власнику .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 5 148 грн. за проведення судових експертиз .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1