Справа № 164/1807/19 Провадження №11-сс/802/634/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду від 29 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинської області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 (ЄРДР №0000381),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду від 29 жовтня 2019 року в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних зобов`язань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про обрання запобіжного заходу безпідставно відхилено. Судом не прийнято до уваги те, що ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах вину не визнає, може вплинути на потерпілих та свідків, не працює, а тому наявні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у справі, вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, захисників та підозрюваного, які, кожен зокрема, заперечили скаргу прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Твердження слідчого та прокурора про можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування чи суду, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_9 з`являється на всі виклики в органи досудового розслідування, що підтвердили в суді апеляційної інстанції як прокурор, так і слідчий.

Інші доводи апеляції прокурора щодо незаконного впливу на свідків, є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

А твердження обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу для запобігання фактично вчинення інших злочинів в майбутньому в даному випадку, на думку суду, є голослівними, тому не заслуговують на увагу.

Посилання в апеляції щодо тяжкості інкримінованих злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_9 , не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України.

Твердження сторони обвинувачення про те, що підозрюваний відмовляється визнавати свою винуватість, взагалі не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки це право особи, яке передбачене як кримінальним процесуальним законом так і Конституцією України.

Звертає апеляційний суд увагу і на те, що клопотання про необхідність обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою мотивовано фактично лише наявністю обґрунтованої підозри.

При цьому слідчим суддею вірно встановлено та взято до уваги те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, зобов`язується з`являтися на всі виклики слідчого та суду.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду від 29 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинської області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді