Справа № 308/5346/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/295/19 за клопотанням про накладення арешту на майно, в якому захисник адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2019.

Прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000085, розпочатому 15.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 14.05.2019 під час огляду службового кабінету начальника управління державних гарантій та надання соціальних послуг Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА, розташованого на другому поверсі будівлі по вул. Тургенєва, 8 у м. Ужгород:

- службові документи щодо транспортного засобу марки «Mercedes-Benz А 160» на 9 аркушах,

- фільтрувальні папери зі змивами з долоней, упаковані в пакети експертної служби №№ 2155133 та 0040057;

- готівку в сумі 3751 грн.,

- посвідчення начальника управління державних гарантій та надання соціальних послуг Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА, видане на ім`я ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон, належний ОСОБА_7 ;

- 400 доларів США.

У клопотанні прокурор зазначив, що 14.05.2019 приблизно о 16:30 ОСОБА_7 у приміщенні службового кабінету одержав від ОСОБА_8 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 400 доларів США за сприяння, з використанням службового становища, у переоформленні транспортного засобу марки «Mercedes-Benz А 160», належного ОСОБА_9 .

Прокурор вважає, що майно, вказане у клопотанні, має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2019 клопотання задоволено частково. Арешт, шляхом заборони користування та розпорядження ним,накладено на майно:

- документи щодо транспортного засобу «Меrcedes-Benz А 160» на дев`яти аркушах (лист начальника Департаменту ОСОБА_10 на 1 арк., заяву ОСОБА_11 на 1 арк., копію паспорту ОСОБА_11 на 1 арк., копію свідоцтва про народження ОСОБА_12 на 1 арк., копію свідоцтва про одруження ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на 1 арк., копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 на 1 арк., копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на 1 арк., копію свідоцтва про смерть ОСОБА_14 на 1 арк., копію витягу з протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України на 1 арк.);
- фільтрувальні папери зі змивами з долоней, упаковані в пакети експертної служби № 2155133 та № 0040057;
- готівку в сумі 3751 гривень;
- мобільний телефон марки «HUAWEI» темно-синього кольору з мобільним номером НОМЕР_1 , поміщений у спецпакет експертної служби № 2155132;
- 400 доларів США: три купюри номіналом по 100 доларів США із серійними номерами КВ 32383168Q, MB 34312450L, LL 64731263A та дві купюри номіналом по 50 доларів США із серійними номерами МL 48638429В та МВ 32480833А, поміщені у конверт.
Ухвала вмотивована тим, що обмеження розпорядженням та користуванням вказаним майном, яке має значення речових доказів, або може бути конфісковане в якості покарання, з огляду на потреби досудового розслідування та існуючі ризики його знищення та відчуження, на даному етапі кримінального провадження є розумним, співрозмірним та виправданим обмеженням прав його власника. Разом з тим, слідчий суддя вважав, що прокурор не довів необхідності накладення арешту на посвідчення начальника управління державних гарантій та надання соціальних послуг Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА, видане на ім`я ОСОБА_7 , і тому у задоволенні клопотання у цій частині відмовив.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді змінити: зняти арешт з готівки в сумі 3 751 грн., мобільного телефону з номером НОМЕР_1 і повернути їх ОСОБА_7 , як особисті речі. Вважає, що накладення на них арешту, з огляду на перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом, не узгоджується з вимогами ч.2 ст.173 КПК України, оскільки надмірно обмежує права підозрюваного, зокрема позбавляє його можливості придбання продуктів харчування, оплати оренди квартири, комунальних послуг, а також спілкування.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст клопотання, ухвали слідчого судді, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника у підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них прокурора, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи апеляційної скарги, і приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як убачається з клопотання і матеріалів цього провадження, в ньому йдеться про кримінальне правопорушення, за яке законом, з урахуванням вимог ч.2 ст. 68 КК України, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, за обставин, які встановлені даними протоколів огляду місця події, грошей, затримання ОСОБА_7 , допиту свідка ОСОБА_8 , речовими доказами. Одержані слідчим відомості дають підставу підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідність майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України означає, що воно є матеріальним об`єктом, який був знаряддям кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність арешту майна в клопотанні вмотивована тим, що воно відповідає цим критеріям.

Слідчий суддя погодився з необхідністю накладення арешту на частину речей, зазначених у клопотанні, а в накладенні арешту на посвідчення начальника управління державних гарантій та надання соціальних послуг Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА відмовив і в цій частині ухвалу не оскаржено.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, а в разі задоволення клопотання застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Між тим, ні в ухвалі слідчого судді ні в наданих суду матеріалах провадження немає відомостей, які вказували б на те, що зазначені в клопотанні 3751 грн. та мобільний телефон «HUAWEI» темно-синього кольору з мобільним номером НОМЕР_1 є засобами і знаряддями вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину, є носіями збереження та обробки інформації про вчинення злочину, а також на будь-які інші правові підстави для арешту цього майна, наслідки арешту цього майна для інших осіб, розумність обмеження права власності на нього. Необхідність позбавлення власника майна права на розпорядження та користування вказаним майном ні в клопотанні ні прокурором у судовому засіданні не вмотивована.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2019 про накладення арешту на майно, вилучене 14.05.2019 під час огляду службового кабінету начальника управління державних гарантій та надання соціальних послуг Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА, розташованого на другому поверсі будівлі по вул. Тургенєва 8 у м. Ужгород, скасувати.

Клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 14.05.2019 під час огляду службового кабінету начальника управління державних гарантій та надання соціальних послуг Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА, розташованого на другому поверсі адмінбудівлі по вул.Тургенєва, 8 у м. Ужгороді: документи щодо транспортного засобу «Меrcedes-Benz А 160» на дев`яти аркушах: (лист начальника Департаменту ОСОБА_10 на 1 арк., заяву ОСОБА_11 на 1 арк., копію паспорту ОСОБА_11 на 1 арк., копію свідоцтва про народження ОСОБА_12 на 1 арк., копію свідоцтва про одруження ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на 1 арк., копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 на 1 арк., копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на 1 арк., копію свідоцтва про смерть ОСОБА_14 на 1 арк., копію витягу з протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України на 1 арк.); фільтрувальні папери зі змивами з долоней, упаковані в пакети експертної служби № 2155133 та № 0040057; 400 доларів США: три купюри номіналом по 100 доларів США із серійними номерами КВ 32383168Q, MB 34312450L, LL 64731263A та дві купюри номіналом по 50 доларів США із серійними номерами МL 48638429В та МВ 32480833А, поміщені у конверт.
В решті клопотання залишити без задоволення.
Копію ухвали надіслати прокурору відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: