Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2898/18
Провадження №: 1-кп/332/41/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, росіянина, розлученого, який має вищу освіту, пенсіонера, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 20.08.2008 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ 525» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Діагональної з боку вул. Південне шосе в напрямку вул. Північне шосе в м. Запоріжжі. Під час руху в районі електроопори № 32 водій ОСОБА_4 став виконувати маневр лівого повороту та зупинив керований ним транспортний засіб на трамвайній колії, яка розташована посередині проїзної частини.

В цей же час, водій ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом «Вайпер Легенд» без реєстраційного номеру, здійснював рух по проїзній частині вул. Діагональної у зустрічному для водія ОСОБА_4 напрямку. В якості пасажира на вказаному мотоциклі знаходився ОСОБА_7 .

При безпосередньому наближенні мотоцикла під керуванням ОСОБА_6 водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, де вказано: «...Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот...» не переконався в безпеці своїх дій, дорогу зустрічному транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_6 не надав, а відновив рух та продовжив виконання маневру лівого повороту - виїжджаючи на смугу руху мотоцикла «Вайпер Легенд».

Водій ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну спроможність виявити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 , який розпочав рух в напрямку смуги його руху, своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху не вжив та продовжив подальший рух в бік вул. Південне шосе.

Внаслідок ігнорування вимог Правил безпеки дорожнього руху з боку водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відбулось зіткнення передньої частини мотоцикла «Вайпер Легенд» з правою боковою частиною автомобілю «БМВ 525».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди:

Водій мотоциклу ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 170 від 01.02.2010 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді:

Відкритого багато осколкового перелому обох кісток лівої гомілки на рівні її верхньої третини зі зміщенням кісткових фрагментів, перелому бугристості лівої великогомілкової кістки з відривом зв`язки наколінника з пошкодженням лівого малогомілкового нерва на рівні верхньої третини гомілки з явними порушеннями функції лівої стопи (парезом) , які кваліфікуються як тяжкі ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Закритого перелому правої малогомілкової кістки на рівні її верхньої третини, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більш 21 дня.

Рани в центрі тім`яної частини голови, наслідком загоєння якої є рубець, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Пасажир мотоциклу ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 172 від 27.01.2010 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді:

Закритого внутрішньо суглобового перелому лівої п`яткової кістки без зміщення відламків, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більш 21 дня.

Рани в верхній третині лівої гомілки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Порушення, згідно висновків судово-автотехнічних експертиз № 42/10 від 29.01.2010 року, № 690-10 від 09.06.2010 року, № 9-51 від 11.05.2011 року, № 4286 від 23.01.2015 року, № 5234 від 10.06.2015 року, № 5681-15 від 22.01.2016 року та висновку інженерно- транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 2877 від 31.01.2018 року, водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні адвокат обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав думку свого адвоката, суду пояснив, що завжди надавав допомогу потерпілому та визнавав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, але згодом виявив, що потерпілий зловживає своїми правами, за таких підстав провину не визнає у частині заявленого потерпілим цивільного позову.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання адвоката обвинуваченого, оскільки клопотання відповідає нормам закону.

Потерпілий заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вважає , що обвинувачений повинен понести покарання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання адвоката обвинуваченого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 фактично визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, цивільний позов не визнав.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, законодавцем віднесено категорії тяжких злочинів.

У відповідності до п.4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

У відповідності до обвинувального акту подія відбулась 20.08.2008 року, приймаючи до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку, що 20.08.2018 року сплив строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Застосування судом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на стадії судового розгляду є обов`язковим у разі наявності матеріально-правових підстав (фактичний сплив встановленого нормою строку давності ч. 1 ст. 49 КПК України та відсутність обставин для його зупинення (ч. 2 ст.49 КК України) чи переривання (ч. 3 ст. 49 КК України) з урахуванням обмежень і винятків за ч.ч. 4,5 ст. 49 КК України), а також процесуально-правової підстави, якою є згода обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного і керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрити

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1