Номер провадження:1-кп/521/858/17
У Х В А Л А
26 жовтня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар - ОСОБА_4

прокурор - ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участі обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду в м. Одесі в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України питання щодо доцільності продовження терміну перебування під вартою ОСОБА_12 за кримінальним провадженням за обвинуваченням: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 та ч.5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Сторона захисту не заперечувала проти продовження строку, проте просила зменшити суму застави.

Суд вважає, що строк тримання під вартою : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 необхідно продовжити з наступних підстав.

ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачуються, в томі числі, у скоєні, злочину який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі вже не може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду, проте в урахуванням інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України. а саме: відсутність міцних соціальних зв`язків обвинувачених в Україні (громадяни Молдови) може свідчити про наявність ризику переховування від суду. (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

При вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік обвинувачених та стан їх здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; відсутність судимостей у обвинувачених; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуэться.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених та обмеження їх конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання п.ід вартою обвинувачених, судом не встановлено.
Враховуючи положення ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України з урахуванням ч.4 ст. 182 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою суд приймає до уваги, що у відношенні обвинувачених був застосований альтернативний запобіжний заход у вигляді застави; сторона захисту не надала документів щодо місця мешкання в Україні обвинувачених у разі застосування до них запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та згода власників майна на їх перебування протягом судового розгляду; звернення будь-яких осіб щодо поручительства за обвинувачених до суду не надходило; особисте зобов`язання, з урахуванням встановленого ризику, на думку суду не забезпечить виконання обвинувачених покладених на них обов`язків.

Розглядаючи питання щодо зменшення розміру застави, суд вважає, що з урахуванням встановлених ризиків зменшення розміру застави неможливе.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_12 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 01.01.2018 року, включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_12 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 487 200 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 02.01.2018 року, включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 487 200 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_14 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 02.01.2018 року, включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_14 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 487 200 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_11 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 01.01.2018 року, включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_11 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 487 200 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_15 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_13 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 01.01.2018 року, включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 487 200 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3