У Х В А Л А

24 липня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України у кримінальному провадженні № 0000146,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2019 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України у кримінальному провадженні № 0000146.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, а саме в тому, що з 19.07.2011 ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді начальника 1 сектору візуального спостереження відділу оперативного документування Управління Служби безпеки України у м. Севастополь у військовому званні «майор».

Під час проходження служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України "Про Службу безпеки України", ст. ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в АР Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в АР Крим».

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_5 до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33).

Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що вказане вище розпорядження №44 від 24.03.2014 було належним чином доведено до військовослужбовців Служби безпеки України, які проходили службу на території АР Крим.

Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У зв`язку із цим, 30.07.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_5 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Так, 16.05.2019 на офіційному веб-сайті військової прокуратури Центрального регіону України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 31.05.2019 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.

Однак, 31.05.2019 ОСОБА_5 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надав.

Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, Подільським управлінням поліції ГУНП у м. Києві заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №07-8 від 21.03.2016 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках якого проводяться розшукові заходи для встановлення місцезнаходження останнього та його затримання.

Поряд із цим, Київською місцевою прокуратурою №7, за дорученням військової прокуратури Білоцерківського гарнізону, здійснюється перевірка вищевказаної оперативно-розшукової справи та контролюється виконання оперативно-розшукових заходів.

Обґрунтовуючи клопотання про привід, слідчий також зазначає, що 30.07.2015 року оголошено розшук підозрюваного та подано клопотання до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що слідчий 24.07.2019 року звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Прокурор довів, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також надав до клопотання матеріали, які вказують, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.188, 189, 190, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Надати слідчому військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_4 (м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 21А, тел.: ) дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України у кримінальному провадженні № 0000146 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного до суду;

2) закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали;

3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1