У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2019 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів ОСОБА_5 погоджене прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов"янська Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, який працює заступником начальника управління - начальником відділу моніторінгу роботи конкурентного сектору оптового ринку електроенергії Управління енергоринку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000209 від 24.03.2017 року
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КПК України
ВСТАНОВИВ:
Старший детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення з урахуванням пояснень прокурора в судовому засіданні посилалась на наступне.
Так, детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України (далі - САП) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що Голова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Комісія) ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із членом НКРЕКП ОСОБА_8 та службовими особами Управління енергоринку Комісії ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , а також за пособництва службових осіб ТОВ «ДТЕК Енерго» ОСОБА_10 й ОСОБА_11 , під контролем та з відома організаторів вчинення злочину невстановлених слідством осіб, в тому числі з числа вищого посадового керівництва групи компанії ДТЕК, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та з метою одержання неправомірної вигоди Генеруючими компаніями теплових електростанцій (далі ГК ТЕС) з числа групи компаній ДТЕК, зокрема, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», ПАТ «ДТЕК Західенерго» та ТОВ «ДТЕК Східенерго», розробили та прийняли 03.03.2016 постанову № 289 НКРЕКП «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії», в якій нормативно закріпили заздалегідь необґрунтовану Методику з визначення вартості енергетичного вугілля, що використовується зазначеними суб`єктами теплової генерації під час виробництва електричної енергії, створивши умови для штучного зростання ціни продажу електричної енергії в Оптовий ринок електричної енергії, що виробляється, зокрема, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», ПАТ «ДТЕК Західенерго» та ТОВ «ДТЕК Східенерго» за наступних обставин.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в період з вересня по середину грудня 2015 року, будучи уповноваженими особами державного колегіального органу відповідальними за розробку регуляторного акту Порядку формування прогнозованої ОРЦ електричної енергії (далі - Порядку), за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та радника Голови ОСОБА_12 , здійснивши власні економічно-аналітичні розрахунки із застосуванням альтернативних підходів до формування ціни енергетичного вугілля, володіючи інформацією про середній розмір відпускних цін на енергетичне вугілля, що не перевищував 1200 грн за 1 тонну, дійшли однозначного висновку стосовно відсутності обґрунтування врахування витрат з доставки морським шляхом (фрахту) та транспортування з судна на склади українських портів (перевалка) до вартості вугілля на усі його обсяги, що призводило до підвищення ціни вугілля до рівня понад 1500 грн за 1 тонну, яка є необґрунтованою з причин лише 7,7 % прогнозованого обсягу імпорту вугілля у 2015 році та відсутністю прогнозованого імпорту на 1 квартал 2016 року.

З огляду на такі результати своєї аналітичної діяльності, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за участю інших членів Комісії, прийняли 05.11.2015 проект Порядку із врахуванням у ньому Методики з визначення вартості енергетичного вугілля, яка передбачала її встановлення виходячи передусім з середньої ринкової ціни на європейському ринку на основі середніх індексів АРІ 2 на умовах СІF в основних портах Західної Європи Амстердам-Роттердам-Антверпен без врахування відповідних транспортних витрат.

Надалі, приблизно в період часу з 18.11.2015 по середину грудня 2015 року, невстановлені слідством особи, які діяли в інтересах групи компаній ДТЕК вступили у змову з невстановленими слідством особами, які мали неформальні можливості впливу на ОСОБА_7 , та з метою забезпечення ними впливу на останнього для прийняття ним Порядку у редакції, яка б передбачала врахування вищезазначених транспортних витрат та дозволяла б досягти ціни вугілля на рівні понад 1500 грн за 1 тонну для надання таким чином неправомірної вигоди ГК ТЕС з числа групи компаній ДТЕК, зокрема, й для забезпечення подальшого обслуговування фінансових зобов`язань групи компаній ДТЕК перед кредиторами, розмір яких складає орієнтовно станом на 2015 рік 3 млрд доларів США та перекладання витрат з відновлення інфраструктури АТО на споживачів.

В результаті здійснення відповідного впливу невстановленими слідством особами, ОСОБА_7 погодився створити умови одержання неправомірної вигоди ГК ТЕС з числа групи компаній ДТЕК шляхом прийняття необґрунтованого регуляторного акту та залучив до вчинення цього злочину ОСОБА_8 , якому роз`яснив необхідність подальшого узгодження протиправних дій з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що забезпечували додаткове створення умов для реалізації цього злочинного умислу.

15.12.2015 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , забезпечили подання до Комісії пропозицій до проекту Порядку від імені ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», де виклали необхідність обов`язкового врахування у Методиці з визначення вартості енергетичного вугілля витрати з його фрахту та перевалки, формально мотивуючи це можливими транспортними витратами з імпорту вугілля, а 18.12.2015, тобто до моменту публічних обговорень проекту Порядку, ОСОБА_6 діючи за згодою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сформував у його необхідній співучасникам редакції із врахуванням вищезазначених пропозицій, направивши його ОСОБА_10 для узгодження та звітування про виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану.

22.12.2015 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на робочій нараді в приміщенні Комісії, та за участю представників інших зацікавлених сторін, які не були обізнані з планом злочинних дій, для прикриття своїх протиправних дій створили видимість неупереджених обговорень запропонованих пропозицій до проекту Порядку, в тому числі й ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», приховавши від останніх заздалегідь погоджену учасниками злочинну мету з викладення Порядку у редакції запропонованої останнім та підтриману ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

28.01.2015 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, достовірно усвідомлюючи необґрунтованість Порядку у визначеній співучасниками редакції, користуючись неналежним виконанням іншими членами НКРЕКП своїх службових обов`язків, забезпечили прийняття проекту Порядку з врахуванням у розділі 3.1 транспортних витрат з фрахту і перевалки у ціні енергетичного вугілля на усі його обсяги, та направили його на погодження до Міненерговугілля України, Антимонопольного комітету України та Державної регуляторної служби України.

Отримавши погодження АМК України, Державної регуляторної служби України, зокрема шляхом умисного замовчування обставин розробки Порядку та приховуванням інших альтернативних розрахунків як способів розв`язання проблеми державного регулювання, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та маючи мету надати неправомірну вигоду групі компаній ДТЕК, забезпечили 03.03.2016 розгляд Порядку на засіданні Комісії та його прийняття шляхом приховування від інших членів Комісії обставин розробки Порядку та неналежним виконанням ними своїх службових обов`язків.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , користуючись проведеними ОСОБА_6 розрахунками прогнозованої ОРЦ електричної енергії за алгоритмом, встановленим та прийнятим у протиправний спосіб Порядком, який забезпечував необґрунтоване підвищення ціни (тарифу) ГК ТЕС, зокрема, для групи компаній ДТЕК за відпущену в ОРЕ електроенергію, діючи всупереч інтересам служби та з нехтуванням інтересів споживачів електричної енергії, забезпечили прийняття на засіданнях Комісії Постанов від 28.04.2016 за № 721, від 24.06.2016 за № 1178, від 20.12.2016 № 2326 та від 23.03.2017 за № 337, якими визначили та затвердили на період з травня 2016 року по грудень 2017 року розміри прогнозованих оптових ринкових цін електричної енергії та прогнозованих платежів ГК ТЕС із завищеними на розмір витрат фрахту й перевалки у вартості енергетичного вугілля, які документально не підтверджувалися та ГК ТЕС, зокрема з числа групи компаній ДТЕК, не неслися.

Таким чином ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та за пособництва ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , забезпечивши кожен в своїй мірі прийняття Комісією необґрунтованого регуляторного акту та його подальшу реалізацію шляхом виконання в період з травня 2016 року по грудень 2017 року Постанов Комісії від 28.04.2016 за № 721, від 24.06.2016 за № 1178, від 20.12.2016 № 2326 та від 23.03.2017 за № 337, досягли поставленої мети та уможливили одержання впродовж вищезазначеного періоду часу неправомірної вигоди ГК ТЕС, зокрема, з числа групи компаній ДТЕК, що завдало матеріальної шкоди (збитків) постачальникам (споживачам) електричної енергії внаслідок завищення прогнозованої та як наслідок фактичної оптової ринкової ціни на електроенергію, що затверджена зазначеними постановами НКРЕКП та надмірною сплатою грошових коштів постачальниками (споживачами) у зв`язку із включенням у вартість енергетичного вугілля необґрунтованих витрат з фрахту й перевалки на усі обсяги використання, у сумі 18 868 148 667,62 грн, що спричинило тяжкі наслідки, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 364 КК України.

Отже ОСОБА_6 підозрюється у пособництві у зловживанні службовим становищем вчиненому за попердньою змовою групою осіб, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для інших юридичних осіб використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

08.08.2019 старшим детективом НАБУ складене повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст.364 КК України, однак, вручити повідомлення про підозру особисто ОСОБА_13 виявилося неможливим, оскільки згідно інформації з баз данних Державної прикордонної служби України останній 13.07.2019 залишив територію України у напрямку м. Бодрум, Туреччина, і відтоді не повертався в Україну. Детективами НАБУ було вжито заходів щодо вручення повідомлення про підозру дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_14 , яка в телефонному режимі відмовилась від отримання прцесуальних документів. Повідомлення про підозру та виклик ОСОБА_13 як підозрюваного на 14.08.2019 року було направлено до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яке було отримано і надано відповідь про те, що ОСОБА_13 перебуває у відпустці з 15.07.2019 року до 23.09.2019 року.

У зв"язку з тим, що ОСОБА_6 не прибув до детектива 14.08.2019 року, він був оголошений у міжнародний розшук з причин переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні зазначив наявність ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують обрання відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення документів та інших речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданн клопотання детектива прокурор підтримав і просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 зазначила, що розгляд клопотання детектива у відсутності ОСОБА_13 неможливо проводити з наступних підстав. ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру належним чином йому не вручено. Доказів переховування ОСОБА_13 від органів досудового розслідування та підстав для оголошення його у міжнародний розшук прокурор не надав, ОСОБА_13 не переховується від органу досудового росзлідування, так як з 15.07.2019 року по теперішній час перебуває у відпустці. Прокурор не довів існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. У з"язку з чим, в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 просила відмовити.

Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно зі ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчою групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000209 від 24.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КПК України.

08.08.2019 року старшим детективом складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що підозра ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За даними бази Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 13.07.2019 виїхав з території України до м. Бодрум Туреччина, данні про повернення його в Україну відсутні.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
08.08.2019 року повідомлення про підозру відправлено детективом за адресою проживання ОСОБА_6 , а також вручено під розписку голові правління ОСББ за місцем проживання ОСОБА_6 у спосіб , передбачений ст. 135 КПК України. Окрім того, повідомлення про підозру та повістка про виклик до детектива були скеровані 08.08.2019 року за місцем роботи ОСОБА_6 та отримані 08.08.2019 року, про що свідчить відповідь НКРЕКП від 14.08.2019 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає, наведені вимоги кримінального процесуального закону щодо вручення особі письмового повідомлення про підозру органом досудового розслідування дотримано, відтак не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не перебуває у статусі підозрюваного, а тому відсутні правові підстави, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України для задоволення внесеного на розгляд клопотання та обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.08.2019 року згідно постанови старшого детектива ОСОБА_5 у зв"язку з тим, що ОСОБА_6 переховувється від органу досудового розслідування, його оголошено в міжнародний розшук.

Доводи захисника щодо відсутності належних доказів про знаходження ОСОБА_6 у міжнародному розшуку заслуговують на увагу.
Відповідно до законодавчих норм, рішення про оголошення особи у міжнародний розшук на підставі запиту НЦБ Інтерполу в Україні приймає Генеральний секретаріат Інтерполу або Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою детектива ОСОБА_13 оголошено розшук, копія постанови направлена до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу 16.08.2019 року за вихідним № 0432-192/27558, однак даних про отримання постанови слідчому судді не надано. Крім того, в наданих матеріалах провадження відсутні відомості про прийняття рішення Генеральним секретаріатом Інтерполу чи НЦБ Інтерполу про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 саме у міжнародний розшук.
Таким чином, наданні матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, а тому висновки детектива та прокурора про перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку і, як наслідок, можливості розгляду клопотання про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим.
Слід також зазначити, що детектив в постанові про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук зазначив, що останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування. Однак, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання , ОСОБА_6 з 15.07.2019 року перебуває у відпустці, виїхав за межі України 13.07.2019 року, тобто у період коли він не мав статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.
Сукупність викладеного приводить слідчого суддю до висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватись судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а відтак клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
На підставі викладенного, керуючись ч.6 ст. 193, 194,196, КПК України, слідчий суддя.
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволені клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів ОСОБА_5 погоджене прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1