Справа № 675/466/19
Провадження № 1-кп/675/66/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000040 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта загальна середня, не працюючого, раніше судимого: 04.11.2008 Турійським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки; 31.01.2012 Ковельським районним судом Волинської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного з цим вироком частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Турійського районного суду Волинської області від 04.11.2008 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.03.2017 у зв`язку з відбуттям покарання, судимість не знята та не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

21 січня 2019 року близько 9 години, ОСОБА_5 перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом спрямованим на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, із спальної кімнати даного будинку, маючи не погашену та не зняту судимість за вчинення злочинів проти власності, умисно, повторно таємно викрав ноутбук марки «LENOVO» моделі В 580 із зарядним пристроєм до нього, вартістю 5 387,50 грн., що знаходився поблизу шафи на підлозі вказаної кімнати. Викраденим майном ОСОБА_5 скористався на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив для ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5 387,50 грн.

В подальшому 24.01.2019, близько 14 години, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до вікна приміщення сараю, переобладнаного в літню кухню, що за адресою АДРЕСА_2 , де наніс удар кулаком руки у віконне скло, пошкодивши його цим, та через утворений отвір, проник до літньої кухні, звідки таємно, умисно, повторно викрав телевізор марки «Toshiba» моделі 32W2863DG із пультом до нього марки «Toshiba» моделі СТ-8528, вартістю 6 020,70 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 скористався на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив для ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 6 020,70 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаюється. Не заперечив того, що ним 21.01.2019 біля 9 год. було викрадено з домоволодіння ОСОБА_4 ноутбук марки «LENOVO». Також, підтвердив, що він 24.01.2019 біля 14 год. шляхом пошкодження віконного скла, проник до сараю домоволодіння ОСОБА_4 , звідки викрав телевізор марки «Toshiba». Вказане майно продав, а кошти від їх реалізацію витратив на власні потреби. У вчиненому кається, просить суд суворо його не карати.
Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 дала суду покази, що 21.01.2019 повернувшись додому нею було виявлено зникнення ноутбука, якого ОСОБА_5 з його слів, він викрав, щоб повернути борги. Однак в подальшому зізнався що викрадення даного майно йому необхідно було для отримання певних коштів. В подальшому 24.01.2019, потерпіла виявила пошкодження віконного скла у господарському приміщенні її будівлі, звідки було викрадено телевізор. В зв`язку з цим звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення злочину, щодо зникнення ноутбука та телевізора. На даний час викрадене майно їй повернуто, будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання обвинуваченому не пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки має намір створити з ним сім`ю.

Крім наданих суду показів обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_4 , винуватість обвинуваченого підтверджується і іншими доказами, зокрема.

Протоколом огляду місця події від 24.01.2019 з фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд господарства по АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено пошкодження віконного скла господарського приміщення, як зовнішньої так і внутрішньої сторони. Крім того, зафіксовано тумбу на якій стояв телевізор, та на час огляду на ній лише знаходився тюнер з пошкодженим кабелем.

Постановою про визнання речовими доказами від 11.02.2019, якою видаткову накладну № ШПФТ від 28.12.2018 та товарний чек № 000096019 від 02.02.2019, визнано речовими доказами.

Протоколом огляду від 11.02.2019 за участю ОСОБА_4 , відповідно до якого проведено огляд чеку № 2698 від 28.12.2018 та видаткової накладної № ШПФТ від 28.12.2018, виданих на ім`я ОСОБА_7 , щодо купівлі телевізора «Toshiba» моделі 32W2863DG. Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_7 являється батьком потерпілої ОСОБА_4 , який придбав даний телевізор для неї, що і не заперечується учасниками судового розгляду.

Постановою про визнання речовими доказами від 25.01.2019, якою телевізор марки «Toshiba» моделі 32W2863DG, визнано речовим доказом.

Протоколом огляду речового доказу від 25.01.2019 з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто телевізора «Toshiba» моделі 32W2863DG з пультом до нього, якого ОСОБА_8 добровільно віддала працівникам поліції, та вказала, що придбала його 24.01.2019 у Завадського Сергія за 1500 грн.

Висновком товарознавчої експертизи № 12.1-0076:19 від 30.01.2019, згідно якого встановлено, що ринкова вартість бувшого у використанні телевізора «Toshiba» моделі 32W2863DG, станом на 24.01.2019, могла становити 6020,70 грн.

Протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, від 22.02.2019, в ході якого ОСОБА_5 відтворив обставини та спосіб викрадення майна шляхом проникнення до господарської будівлі ОСОБА_4 , який мав місце 24.01.2019.

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2019, відповідно до яких ОСОБА_9 впізнав за зовнішніми ознаками обличчя особу, яка продала йому ноутбук, а саме фотокартки під №№ 1, 3, яким являється ОСОБА_5 .

Постановою про визнання речовими доказами від 25.01.2019, якою ноутбук марки «LENOVO» моделі В 580 із зарядним пристроєм до нього, визнано речовим доказом.

Протоколом огляду місця події від 25.01.2019 з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто ноутбук марки «LENOVO» моделі В 580 із зарядним пристроєм до нього, який знаходився у помешканні ОСОБА_10 .

Висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 10.9-0006:19 від 31.01.2019, встановлено, що ноутбук марки «LENOVO» model: 20144 та комплектуючі з яких він складається, знаходяться в працездатному стані.

Висновком товарознавчої експертизи № 12.1-0100:19 від 12.02.2019, згідно якого встановлено, що ринкова вартість ноутбука марки «LENOVO» моделі В 580, станом на 21.01.2019, могла становити 5387,50 грн.

Протоколом огляду від 30.01.2019 за участю ОСОБА_4 , відповідно до якого проведено огляд товарного чеку № 3674 від 02.07.2013, та встановлено, що потерпіла придбала ноутбук марки «LENOVO» моделі В 580 з комплектуючими до нього за 4125,00 грн.

Протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, від 27.02.2019, в ході якого ОСОБА_5 відтворив обставини та спосіб викрадення майна, а саме ноутбука марки «LENOVO» з житлового будинку ОСОБА_4 , який мав місце 21.01.2019.

Постановою про визнання речовими доказами від 30.01.2019, якою товарний чек № 3674 від 02.07.2013 про купівлю ноутбука марки «LENOVO», визнано речовим доказом.

За таких обставин, сукупність вказаних доказів та їх оцінка переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду, який мав місце 21.01.2019 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, по епізоду за 24.01.2019, також кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно із проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України дані злочини відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання вини, розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, фактичне відшкодування завданої шкоди для потерпілої.

Обставиною, яка обтяжує покарання судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він має не зняту та не погашену судимість за вироком Ковельського районного суду Волинської області від 31.01.2012 за злочини проти власності, за місцем реєстрації проживання зарекомендував себе посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з тим, судом береться до уваги думка потерпілої, яка просить суд не позбавляти волі обвинуваченого та звільнити його з під варти у залі суду. Також відсутність будь яких претензій з її боку до ОСОБА_5 , збитки завдані внаслідок неправомірних дій останнього відшкодовано у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише з призначенням покарання пов`язаного з ізоляцією його від суспільства. При цьому, суд враховує також думку потерпілої, яка наполягає на призначенні обвинуваченому більш м`якого покарання встановленого законом.
На переконання суду саме покарання у виді позбавлення волі в цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 75 КК України (звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням), враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винного, суд не вбачає.

Водночас, відповідно до положень ст. 69 КК України, за наявності кількох обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства не можливе, але при цьому вважає, що є підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, за правилом його визначення у нижчих межах від найнижчої межі, встановленої ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів, оскільки він розкаявся у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю, повністю відшкодував потерпілій спричинену матеріальну шкоду, а потерпіла суду повідомила, що ніяких претензій до обвинуваченого не має.

Оскільки ОСОБА_5 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може ухилитись від суду та відбування покарання, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.06.2017 р.) та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув»язнення» ОСОБА_5 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27.02.2019 до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не пред`явлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судові витрати по проведенню судових товарознавчих експертиз № 12.1-0076:19 від 30.01.2019, № 12.1-0100:19 від 12.02.2019 по встановленню ринкової вартості викраденого майна - 1430 грн., та комп`ютерно-технічної експертизи № 10.9-0006:19 від 31.01.2019 429 грн., слід стягнути з ОСОБА_5 .

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 27.02.2019 до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року, якою накладено арешт на ноутбук марки «LENOVO» моделі В 580 чорного кольору із зарядним пристроєм до нього, що належить ОСОБА_4 .

Речові докази: видаткову накладну № ШПФТ від 28.12.2018, товарний чек №000096019 від 02.02.2019, та товарний чек № 3674 від 02.07.2013 про купівлю ноутбука марки «LENOVO» залишити при справі; ноутбук марки «LENOVO» моделі В 580 чорного кольору із зарядним пристроєм до нього повернути потерпілій ОСОБА_4 ; телевізор марки «Toshiba» моделі 32W2863DG з пультом до нього марки «Toshiba» моделі СТ-8528 залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 .

Стягнути на користь держави з ОСОБА_5 витрати по проведенню судових товарознавчих експертиз № 12.1-0076:19 від 30.01.2019, № 12.1-0100:19 від 12.02.2019 по встановленню ринкової вартості викраденого майна, та комп`ютерно-технічної експертизи № 10.9-0006:19 від 31.01.2019 в загальній сумі 1 859,00 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1