УХВАЛА
Іменем України

17 жовтня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ;

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 у провадження Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначається, що 11.10.2019 року ОСОБА_3 звернувся до СУ ГУНП в Житомирській області з письмовою заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.ч.1, 3 ст. 358 КК України. Проте, відомостей за поданою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, що є явним порушенням вимог ст. 214 КПК України, оскільки рішення про таке внесення повинно було бути прийнято 12.10.2019.

Особа, що подала скаргу та адвокат в судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у ній.

Уповноважена особа СУ ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належно, причини неявки суду не відомі.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 11.10.2019 ОСОБА_3 звернувся до СУ ГУНП в Житомирській області з письмовою заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 ч.ч.1, 3 ст. 358 КК України.

У вищевказаній заяві від 11.10.2019 ОСОБА_3 зазначив про те, що невідомі особи, не будучи належним чином визнаними членами релігійної організації «Українська православна свято-покровська церква», склавши на надавши до Управління культури та туризму Житомирської ОДА відповідні заяви про зміну назви цієї громади та її керівника не маючи на те відповідних повноважень здійснили кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.1,3 ст. 358 КК України, тобто підроблення документів та використання підроблених документів, та кримінальне правопорушення передбачене ст. 356 КК України, самоправство, тобто самовільне вчинення дій правомірність яких оспорюється окремими громадянами, тобто «Громадою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Разом з тим, про можливість застосування ч.1 ст. 214 КПК України за умови наявності певних юридично значимих обставин, а не за самим фактом звернення з заявою про злочин, зазначається в Ухвалі Конституційного Суду України від 24 вересня 2015 року у справі №2-39/2015. Так, вирішуючи питання про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень першого речення частини першої, частини четвертої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з неоднозначним, на думку суб`єкта звернення, їх застосуванням судами України при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви про кримінальне правопорушення (коли в одних випадках суди задовольняли скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, а в інших відмовляли), Конституційний Суд України вказав, що з долучених до конституційного звернення матеріалів вбачається, що суди приймали рішення за різних юридично значимих обставин, що не можна вважати неоднозначним застосуванням відповідних положень Кодексу. Заявником не було надано доказів не виконання вимоги ч.1 протягом 24 годин відомості уповноваженою особою СУ ГУНП в Житомирській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, на спростування вказаного, уповноваженою особою СУ ГУНП в Житомирські області відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не надано.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність доказів щодо факту невнесення відомостей до ЄРДР на момент розгляду скарги (заявник таких доказів не надав), що в свою чергу не виключає того, що зазначені вище вимоги частин 1 та 4 ст. 214 КПК України в даному випадку виконані не були, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги, шляхом зобов`язання СУ ГУНП в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 11.10.19 та повідомити заявника про результати розгляду згідно чинного законодавства, зокрема шляхом виконання ст. 55 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 9, 20, 22, 26, 93, 110, 220, 223, 246, 303, 304,307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.

Зобов`язати СУ ГУНП в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 11.10.19 та повідомити заявника про результати розгляду згідно чинного законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1