Справа № 713/1477/19
Провадження №1-кп/713/184/19
ВИРОК
іменем України

05.09.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 15.07.2019 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 15.07.2019 року, біля 18.00 год., перебуваючи на земельній ділянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Банилів Вижницького району, яка розташована на околиці с. Банилів, де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом штовхання, таємно викрав 185 саджанців капусти сорту «Агресор», які завантажив на підводу, загальною вартістю 925,00 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Однак ОСОБА_4 не встиг розпорядитися викраденим, оскільки був виявлений небайдужими громадянами на дорозі неподалік вказаної земельної ділянки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

15.08.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яку учасники процесу під час проведення підготовчого судового засідання просили затвердити.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, останній визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно відшкодував завдані ОСОБА_5 збитки на суму 925,00 грн., щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, сторони угоди узгодили міру покарання та визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, просив затвердити укладену між ним та потерпілою ОСОБА_5 угоду про примирення на підставі ст.ст.469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що шкода відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має, просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України. Підтвердила суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала, що є законні підстави для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , укладеної 15.08.2019 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд дійшов висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом установлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочину за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про примирення, укладеної між ним та потерпілою ОСОБА_5 15.08.2019 року в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Суд вважає, що саме узгоджене сторонами угоди про примирення покарання належить призначити ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, повного визнання своєї вини, щирого розкаяння у вчиненому, активного сприяння у розкритті злочину та повного відшкодування завданих збитків, а також особи обвинуваченого - доброї характеристики за місцем проживання, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15.08.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1000284 від 15.07.2019 року, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.

Речові докази 185 саджанців капусти сорту «Агресор», повернуті потерпілій ОСОБА_5 залишити за нею.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1