ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/93/19 Справа № 711/6662/19 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора підозрюваного захисників ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000046 від 12.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у порушення нормативно правових актів та службових обов`язків визначених за посадою ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника сектору житлового забезпечення Центру забезпечення діяльності Управління ДСНС України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. прикордонника Лазаренка, 1), будучи в силу примітки до ст. 364 КК України службовою особою, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, заздалегідь спланував схему по вимаганню та отриманню неправомірної вигоди (в розмірі 500 доларів США з реалізації кожної квартири) від суб`єкта господарювання ОСОБА_11 , який у встановленому Законом порядку надає ріелторські послуги за не створення штучних перешкод у прийнятті, готуванні документів під час оформлення (погодженні) купівлі 3 квартир працівниками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у відповідності до Порядку забезпечення Державною іпотечною установою поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту житлом на умовах фінансового лізингу, затвердженого Постановою КМУ від 14.11.2018 №1201, та направлення їх до Державної іпотечної установи.

Так, 23.05.2019 ОСОБА_7 висунув ОСОБА_11 вимогу надавати йому, тобто ОСОБА_7 500 доларів США з підбору кожної квартири, після її реалізації, а він, в свою чергу, буде безперешкодно та швидко оформляти, скеровувати відповідні документи до Державної іпотечної установи, при цьому не створювати штучних перешкод під час оформлення останніх.

У подальшому, 22.07.2019 ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, у порушення вищезазначених норм законодавства та службових обов`язків, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 близько 12 год. 40 хв. на першому поверсі торгівельно-розважального комплексу «Плазма» (м. Черкаси, бульвар Шевченка, 145) зустрівся з останнім, де під час особистої зустрічі отримав першу частину неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_11 в розмірі 500 доларів США, які встановленим порядком були вручені останньому, для документування протиправної діяльності ОСОБА_7 . Вказані грошові кошти на вимогу ОСОБА_7 . ОСОБА_11 поклав в його шкіряну сумку.

Окрім цього, під час особистої зустрічі ОСОБА_11 зазначив, що він не в змозі буде надати йому 500 доларів США після реалізації наступної квартири, оскільки його прибуток за надання рієлторських послуг становитиме близько 700 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився зробити знижку та вказав, що з вказаної квартири йому необхідно буде надати 350 доларів США.

У подальшому, 12.08.2019 ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, у порушення вищезазначених норм законодавства та службових обов`язків, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, близько 16 год. 25 хв. під час телефонної розмови з ОСОБА_11 вказав останньому про те, що лише він, ОСОБА_7 , погоджує документи, які у подальшому скеровує до Державної іпотечної установи, і якщо це питання з ним не вирішувати, то Державна іпотечна установа їх погоджувати не буде.

У подальшому, 14.08.2019 ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, будучи службовою особою, у порушення вищезазначених норм законодавства та службових обов`язків, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 близько 12 год. 40 хв. зустрівся з останнім біля кафе «Аніс» (м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка (колишня Ярославська), 26), де під час особистої зустрічі ОСОБА_11 на вимогу ОСОБА_7 близько 12 год. 50 хв. надав останньому другу частину неправомірної вигоди в сумі 850 доларів США, які за вказівкою ОСОБА_7 . ОСОБА_11 поклав в його чорну поясну шкіряну сумку, з яких 350 доларів США за реалізовану квартиру, на яку фігурант зробив знижку з 500 доларів США до 350 доларів США та 500 доларів США згідно встановлено фігурантом «тарифу» за послідуючу реалізовану квартиру.

14.08.2019 о 13 год. 17 хв. в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_7 після отримання ним другої частини неправомірної вигоди, був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, його протиправна діяльність була припинена, а грошові кошти в сумі 850 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.

15.08.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.08.2019 року прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2019 року клопотання прокурора задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвала обґрунтована тим, що органом розслідування не конкретизовано у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, про те, що він має постійне місце проживання, сім`ю, неповнолітню дочку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто, має міцні соціальні зв`язки.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , має високий ступінь суспільної небезпеки, так як вчинено службовою особою у званні підполковника служби цивільного захисту, яка повинна неухильно дотримуватись положень конституції України, законів та інших нормативно-правових актів.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки, як працівник Управління ДСНС в Черкаській області, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками, з особами керівної ланки у різних правоохоронних органах, органах державної влади, що свідчить про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності може використати свої повноваження та зв`язки для незаконного впливу на свідків, а також знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Також прокурор вказує, що із щорічної декларації підозрюваного ОСОБА_7 за 2018 рік вбачається, що він зможе внести заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 ч. 1 зазначеної вище статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , та при цьому, недоведеність прокурором та слідчим неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України є домашній арешт, який, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчим суддею вірно враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 про те, що він має постійне місце проживання, сім`ю, неповнолітню дочку, тобто, має міцні соціальні зв`язки, а також раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Таким чином, з урахуванням обґрунтованої підозри, особи підозрюваного та наявності ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вірно визначив, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам.

Колегія суддів також враховує, що з моменту застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту 16.08.2019 року до постановлення даної ухвали судом апеляційної інстанції даних про порушення підозрюваним застосованого обмеження прокурором не надано, що свідчить про ефективність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу та відсутність підстав для зміни його на більш суворий тримання під вартою, як того просить прокурор.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано доказів ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, прокурора чи суду під час перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 376, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2019 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді