печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000021, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого 05.06.2019 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , в квартирі за адресою АДРЕСА_1 : мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_1 , без сім-картки; мобільний телефон «Samsung», модель GT-С3322, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-картою «Київстар», ІССІD: НОМЕР_4 ; ноутбук марки «Aser», модель 5720Z, ID 2005 DJ0891; мобільний модем «ZTE», модель MF96U, S/N НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , без сім-карти.

В судовому засіданні прокурор клопотання не підтримав, зазначивши, що в ході огляду тимчасово вилученого майна не встановлено даних, що мають значення для досудового розслідування, а тому на даний час підстави для арешту майна відсутні.

Власник майна підтримав позицію прокурора, просим в задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як визначено ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна (п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК).

З урахуванням викладеного, оскільки прокурор повідомив про відсутність на час розгляду клопотання підстав для арешту тимчасово вилученого майна, в задоволенні поданого клопотання має бути відмовлено, а тимчасово вилучене майно підлягає поверненню власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 26, 132, 169, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000021 залишити без задоволення.

Тимчасово вилучене 05.06.2019 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , в квартирі за адресою АДРЕСА_1 майно: мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_1 , без сім-картки; мобільний телефон «Samsung», модель GT-С3322, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-картою «Київстар», ІССІD: НОМЕР_4 ; ноутбук марки «Aser», модель 5720Z, ID 2005 DJ0891; мобільний модем «ZTE», модель MF96U, S/N 67, IMEI: НОМЕР_6 , без сім-карти повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошеннян безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1