ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 576/928/17 Номер провадження 11-кп/814/94/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Лебединського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, одруженого, не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2017,

ВСТАНОВИЛА :

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 115 КК України і призначено йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з 03 березня 2017 року.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 03 березня 2017 року по 20 червня 2017 року зараховано в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 500 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_9 1870 грн. 85 коп. судових витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, 02.03.2017 року близько 23 год. між підсудним ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_13 , які спільно розпивали спиртні напої в будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка. Під час цієї сварки підсудний ОСОБА_9 , з мотивів особистої неприязні, вирішив позбавити життя потерпілого ОСОБА_13 . З цією метою, ОСОБА_9 схопив з кухонного столу ніж та навмисно завдав цим ножем потерпілому два удари в грудну клітину та один удар в живіт, внаслідок чого потерпілій помер на місці події.

Внаслідок дій підсудного ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми грудної клітини (проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця), яке ускладнилось в своєму перебігу розвитком небезпечного для життя явища - гострої крововтрати, проникаючого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні грудної клітини в ділянці 9-го міжребер`я по задньо-пахвинній лінії зліва, яке проникає в превральну порожнину, ушкоджує діафрагму, проникає в черевну порожнину, наскрізь проходить селезінку і закінчується в ділянці підшлункової залози, проникаючого колото-різаного поранення живота біля пупкової області зліва з проникненням у черевну порожнину з пошкодженням петель кішківника із закінченням в ділянці кореня брижі та різаної рани долонної поверхні проксимальної фаланги 1-го пальця правої кисті.

Смерть ОСОБА_13 настала від отриманого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження і перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.

Прокурор в поданій апеляційній просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 період його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.03.2017 року до вступу вироку в законну силу. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Адвокат ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та постановити новий яким виправдати ОСОБА_9 .

Вказав, що під час розгляду кримінального провадження Глухівським міськрайонним судом, мало місце неповнота судового слідства. його однобічність, істотних порушень норм кримінального законодавства і в першу чергу пов`язаних з обґрунтуванням висновків суду недопустимими доказами, судом допущена невідповідність висновків суду, викладеним у вироку, фактичним обставинам справа,що є підставою для скасування вироку та постановлення нового.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_12 на підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримував апеляційну скаргу свого захисника, потерпілу ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_6 , які підтримували свої апеляційні скарги та просили ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченому більш суворе покарання за вчинене, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Вина ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджуються зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції за участю сторін кримінального провадження.

Доводи захисника про здійснення досудового розслідування з істотним порушенням норм КПК України, що призвело до недопустимості зібраних по справі доказів, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з такого.

Так, у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 зазначає, що огляд будинку, у якому було вчинено злочин, проводився без дозволу слідчого судді, або без подальшої легалізації цього огляду слідчим суддею, відповідно до правил проведення обшуку у житлі, встановлених КПК України.

З цих підстав захисник вважає протокол огляду місця події недопустимим доказом. Також, захисник вважає порушенням ненадання стороною обвинувачення відеозапису, який здійснювався під час огляду місця події.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що у даному кримінальному провадженні проводився саме огляд місця події, а не огляд житла, а тому дозвіл слідчого судді у даному випадку не потрібен. Крім того огляд місця події проводився у присутності та з дозволу власника будинку ОСОБА_14 .

Протокол огляду місця події від 03.03.2017 був підписаний слідчим, понятими та спеціалістами. На думку колегії суддів відсутність підписів усіх учасників протоколу огляду, а саме слідчим, який не складав протокол, т.в.о. начальника СВ Глухівського ВП, начальником Глухівського ВП, працівника прокуратури тощо, не тягне істотне порушення вимог КПК України, оскільки він був підписаний основними його учасниками (слідчим, спеціалістами та понятими).

Крім того, кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, подання учасниками кримінального провадження тих чи інших доказів це право, а не обов`язок. А тому недолучення відеозапису протоколу огляду місця події не тягне за собою його недійсність. Запис слідчої дії є невід`ємним додатком тільки до протоколу обшуку.

До апеляційної скарги захисника ОСОБА_12 доданий протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 03.03.2017 без підписів. Проте у матеріалах кримінального провадження цей протокол підписаний (т.1, а.с. 137-143). До даного протоколу долучений його відеозапис, із змісту якого вбачається, що він дійсно проводився за участю свідка ОСОБА_14 та понятих. При цьому свідкові ОСОБА_14 було роз`яснено право на свідчити щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї. Проте зазначеним правом свідок ОСОБА_14 не скористалась, показавши та пояснивши на місці, хід подій, які відбувались 02.03.2017 по пров. Василенка, 2 у м. Глухів Сумської області, а тому доводи захисника про неможливість використання протоколу слідчого експерименту к зв`язку із відмовою свідка ОСОБА_14 давати показання у суді першої інстанції на підставі ст.63 КК України, є неспроможними.

Доводи захисника ОСОБА_12 з приводу самозахисту обвинуваченого ОСОБА_9 від нападу потерпілого ОСОБА_13 перевірялось судом першої інстанції та не знайшло свого підтвердження. Зокрема на тілі обвинуваченого не видно слідів боротьби з потерпілим. Натомість у потерпілого ОСОБА_13 наявні тілесні ушкодження у виді різаної рани правої долоні, характерної для захисту від нападу ножем(т.1 а.с. 192-196).

Таким чином, на думку колегії суддів, у даному кримінальному провадженні зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які у повній мірі викривають обвинуваченого ОСОБА_9 , як особу, що вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Щодо апеляційних вимог прокурора та потерпілої ОСОБА_7 про необхідність призначення більш суворого покарання за вчинене, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, позитивну характеристику ОСОБА_9 за місцем проживання, дані про особу винного, який є раніше не судимий, пенсіонер, має серйозні вади здоров`я.

Ці обставини суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що пом`якшують покарання.

Також судом правомірно враховано, що ОСОБА_9 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та визнав цю обставину такою, що обтяжує покарання.

Суд дійшов обґрунтованого висновку що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Переглянувши справу в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів не вважає призначене судом ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років не є надмірно м`яким, як про це заявляють прокурор та потерпіла ОСОБА_7 у своїх апеляційних скаргах. За таких обставин апеляційні скарги в частині призначеного покарання задоволенню не підлягають.

Оскільки на ОСОБА_9 розповсюджується дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015, йому слід зарахувати в строк покарання термін перебування під вартою із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2017 відносно ОСОБА_9 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 період попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 30.09.2019 в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4