справа № 208/4287/19
№ провадження 1-кс/208/2821/19
УХВАЛА
Іменем України

25 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання володільця - ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001308 від 01.07.2019 року, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

встановив:

25.09.2019 року ОСОБА_3 , як володілець транспортного засобу, подано клопотання в межах кримінального провадження до провадження слідчого судді передано клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 20.09.2019 року на речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308 від 01.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - автомобіль «М-2141» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

В обгрунтування свого клопотання володілець майна зазначив, що зазначений транспортний засіб знаходився у його користуванні, та підстав для подальшого його арешту, не вбачається.

Слідчий до судового засідання подав клопотання про проведення розгляду клопотання за його відсутності, не заперечуючи проти скасування арешту майна.

Дослідив підстави та обгрунтування заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

01.07.2019 року слідчий в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308 від 01.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звернувся із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно, яке визнано слідчим речовим доказом.

В обґрунтування потреби застосування даного виду заходів забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на те, що, в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження органом досудового розслідування виявлено та вилучено автомобіль «М-2141» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Вказаний автомобіль відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України. Враховуючи, що, приховування, пошкодження, псування, знищення, або перетворення вказаного речового доказу може призвести до його втрати, просить суд накласти арешт на вказаний речовий доказ.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 20.09.2019 року розглянуто дане клопотання, клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 «Про арешт майна» - задоволено, накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308 від 01.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - автомобіль «М-2141» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

Як вбачається з матеріалів за розглядом клопотання про накладення арешту, особою у якої вилучили зазначений транспортний засіб є заявник ОСОБА_3 , але питання про накладення арешту на автомобіль «М-2141» д.н. НОМЕР_1 , розглянуто за його участі.

У відповіданості до аб. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Так, згідно до вимог аб. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи, що в межах кримінального провадження за №0001308 від 01.07.2019р. проведені слідчі дії які були необхідні на стадії розгляду клопотання про накладення арешту, актуальність та підстави продовження накладеного арешту відпала, а тому керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -
постановив:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Накладений арешт за Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 20.09.2019 року, на автомобіль «М-2141» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання, - скасувати.

Направити ухвалу слідчому СВ Кам`янського ВП ГУПН України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , для виконання.

Ухвалу суду вручити негайно заявнику ОСОБА_3 ..

Роз`яснити що ухвала ухвалена до судових рішень, передбачених частиною першою ст. 392 КПК України, а тому, згідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України, - окремому оскарженню не підлягає.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 532 КПК України, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1