ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження №0000267 від 13.02.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, працює на посаді медичної сестри ПП «Транс Логістик», заміжньої, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2010 р.н. та ОСОБА_8 , 2006 р.н., раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.2 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
12 лютого 2018 року, приблизно о 22:23 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №62 по пр. Петра Калнишевського у м. Дніпро, побачила раніше незнайому їй ОСОБА_9 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, із застосуванням раніше заготовленого нею ножа, ОСОБА_6 прослідувала за ОСОБА_9 до буд. АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи спричинення суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, тримаючи у правій руці раніше заготовлений нею ніж, який знаходився при ній, визнавши його знаряддям злочину, погрожуючи застосуванням вказаного ножа, а саме тримаючи лезо ножа біля тулубу ОСОБА_9 , та користуючись безпорадним станом останньої, напала на неї і почала вимагати віддати їй цінне майно. ОСОБА_9 , яка сприймала вказану загрозу своєму життю чи здоров`ю як реальну, не чинила опору та самостійно віддала ОСОБА_6 мобільний телефон марки Nokia модель RM-978, вартістю 950 грн., після чого остання з місця скоєння злочину разом з викраденим майном втекла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В цей же день, приблизно о 22:30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля буд.14 по вул. Богдана Хмельницького у м. Дніпро, побачила раніше незнайому їй ОСОБА_10 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно, із застосуванням раніше заготовленого нею ножа, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості,підійшла до ОСОБА_10 та тримаючи у правій руці раніше заготовлений нею ніж, який знаходився при ній, визнавши його знаряддям злочину, погрожуючи застосуванням вказаного ножа, а саме тримаючи лезо ножа біля шиї потерпілої, користуючись безпорадним станом ОСОБА_10 , напала на неї та почала вимагати у останньої віддати їй цінне майно. ОСОБА_10 , яка сприймала вказану загрозу своєму життю чи здоров`ю як реальну, не чинила опору та самостійно віддала ОСОБА_6 мобільний телефон марки Lenovo модель А 1000, вартістю 872,50 грн., після чого остання з місця скоєння злочину разом з викраденим майном втекла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою у пред`явлених їй обвинуваченнях за ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України визнала повністю, суду пояснила, що 12.02.2018 року під час сварки її чоловік повідомив, що у нього є інша жінка, з якою він в той момент начебто розмовляв по телефону. Тоді ОСОБА_6 , під впливом сильного нервового потрясіння пішла шукати зазначену жінку, де на вул. Богдана Хмельницького у м. Дніпро побачила жінку, котра розмовляла по телефону, вважаючи, що це сама та жінка і є коханкою чоловіка, погрожуючи кухонним ножем, який взяла з собою, забрала у незнайомої дівчини мобільний телефон, перевірила вхідні дзвінки і впевнилась, що телефону її чоловіка там немає, хвилин через десять побачила ще одну жінку з телефоном і так сама напала на іншу жінку, вважаючи, що кожна з них могла бути потенційною коханкою чоловіка. Обвинувачена щиро розкаюється у вчиненому, вважає, що вчинила вказані злочини через пригнічений моральний стан.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність. З урахуванням того, що у відсутність потерпілої можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у її відсутність.
Потерпіла ОСОБА_10 до суду не з`явилися, про слухання справи повідомлена належним чином, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у її відсутність.
Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу ОСОБА_6 та висновки експертизи, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
ОСОБА_6 повинна нести кримінальну відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а також за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно.
Дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 187, ч.2 ст.187 КК України.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, стан здоров`я обвинуваченої, котра страждає на низку хронічних захворювань
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для її виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_6 та попередженню нових злочинів.
Разом з тим, у відповідності до ч. 1-2 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме наявність на утриманні останньої двох неповнолітніх дітей, з урахуванням вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, позицію обвинуваченої, яка вину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась та відшкодувала завдані збитки, відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілих, при призначенні покарання за ч.2 ст.187 КК України суд, керуючись принципом гуманізму та індивідуаліції покарання, на підставі ст. 69 КК України вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі санкції даної норми - у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Разом з тим, наявність обставин справи, які не лише характеризують особу винної і вчинений нею злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_6 , відповідно до своїх моральних якостей і невтраченого почуття обов`язку перед державою, суспільством та потерпілими заслуговує на довіру й може виправитися без застосування до неї реального покарання.
Такий висновок суду ґрунтується на аналізі вчиненого злочину, який вчинено за зазначених вище обставин, відсутності негативних наслідків, встановленої судом можливості досягнення мети покарання без його відбування, наявності на утриманні малолітніх дітей, які можуть залишитись без батьківського піклування, щирого каяття, тому суд призначає покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 190 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст.187 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.1 ст. 187 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ вона не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без змін домашній арешт.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи суму 190 грн.
Речові докази ніж з рукояткою коричневого кольору знищити; мобільний телефон марки Nokia модель RM-978, переданий на зберігання ОСОБА_9 - залишити потерпілій, мобільний телефон марки Lenovo модель А 1000, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 - залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1