ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1803/19 Справа № 202/4139/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000878 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибилів, Івано-Франківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 12.09.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Краснооктябрьський, Майкопського району, Краснодарського краю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 27.12.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням, покарання призначене за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2018 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2017 року, у виді 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ Укртелеком 3577,40 гривень за рахунок спричиненої майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно, кошти за рахунок проведення експертиз у розмірі 2288 грн., 300 грн.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, за таких обставин.
Обвинувачений ОСОБА_8 08 червня 2018 року близько 04 години 10 хвилин разом з обвинуваченим ОСОБА_7 , перебували по пр. Слобожанському в м. Дніпро. Так, проходячи повз будинок № 74 по пр. Слобожанському в м. Дніпро, обвинувачений ОСОБА_7 , помітив колодязь кабельної каналізації, зачинений металевою кришкою люка. В цей момент, обвинувачений ОСОБА_7 , припустив, що в середині даного колодязя кабельної каналізації прокладені кабельні мережі ліній зв`язку, у зв`язку з чим у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних кабелів ліній зв`язку, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.
Так, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, обвинувачений ОСОБА_7 , для реалізації свого злочинного умислу, запропонував обвинуваченому ОСОБА_8 зняти металеву кришку колодязя кабельної каналізації, спуститися в нього, тим самим проникнути до сховища, вирізати кабельну продукцію, та в подальшому обернути її на свою користь. На пропозицію обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 погодився, таким чином вказані особи вступили у попередню злочинну змову та розподілили між собою ролі у вчиненні даного кримінального правопорушення, згідно яких обвинувачений ОСОБА_7 , повинен був залізти до телефонної каналізації та за допомогою невстановленого знаряддя злочину, вирізати кабельну продукцію, а обвинувачений ОСОБА_8 , у цей час, повинен був стояти поряд з телефонною каналізацією, та у разі небезпеки або втручання сторонніх осіб, повідомити обвинуваченого ОСОБА_7 , про небезпеку викриття їх злочинних дій, а також повинен був допомагати виймати з колодязя вирізані фрагменти кабельної продукції.
Так, 08 червня 2018 року близько 04 години 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись поряд з колодязем кабельної каналізації, розташованого біля будинку № 74 по пр. Слобожанський в м. Дніпро, реалізовуючи єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , діючи відповідно до розподілених ролей, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, усвідомлюючи противний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, відчинили металеву кришку колодязя, де побачили кабельно - провідникову продукцію ПАТ «Укртелеком», яку визначили предметом свого злочинного посягання.
Так, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час обвинувачений ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі співучасником злочину обвинуваченим ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше сховище, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, спустився у телефонну каналізацію, розташовану за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, біля буд.74, а обвинувачений ОСОБА_8 стояв поряд з телефонною каналізацією згідно відведеної йому ролі. Далі, доводячи свій злочинний намір до кінця, діючі повторно, за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_8 , із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вирізав, невстановленим предметом, телефонний кабель типу ТПКШ 100x2x0,5 загальною довжиною 3 метри 58 сантиметрів вартістю 240 гривень 47 копійок за 1 метр, загальною вартістю 860 гривень 88 копійок, ТПКШ 20x2x0,5 загальною довжиною 19 метрів 70 сантиметрів вартістю 42 гривні 95 копійок за 1 метр, загальною вартістю 846 гривень 11 копійок, ТПП 10x2x0,5 загальною довжиною 60 метрів 20 сантиметрів вартістю 31 гривня 07 копійок за 1 метр, загальною вартістю 1870 гривень 41 копійка, що належить ПАТ «Укртелеком», після чого подав вирізану кабельну продукцію з телефонної каналізації обвинуваченому ОСОБА_8 , який знаходячись поруч із люком телефонної каналізації, витягнув кабельну продукцію на зовні, якою у подальшому обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричивши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 3 577 гривень 40 копійок.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначити в резолютивній частині вироку, що судові витрати на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України за проведення судової експертизи, оформленої висновком № 24/4.2/680 від 02.07.2018 року, стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по 1144 грн. з кожного та судові витрати на користь судового експерта ОСОБА_10 за проведення судової експертизи, оформленої висновком №1846/18 від 21.06.2018 року стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по 150 грн. з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним з обвинувачених в рівних долях, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати у розмірі 2280 грн. та 300 грн. слід стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Представники потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, від представника потерпілого ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності представників потерпілого, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, правильність правової кваліфікації їх дій за ч. 3 ст. 185 КК України, у тому числі і міра та розмір призначеного судом покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення в частині стягнення процесуальних витрат, суд першої інстанції належним чином не врахував, що солідарне стягнення витрат на проведення експертиз процесуальним законом не передбачене, з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до п.п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 373 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат № 11 від 7 липня 1995 року, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з рахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції ухвалив стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно, кошти за рахунок проведення експертиз у розмірі 2288 гривень, 300 гривень.
Проте, ухвалюючи обвинувальний вирок, в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню в солідарному порядку з обвинувачених, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з вироку посилання на стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судових витрат за проведення експертиз в солідарному порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи, що зміст резолютивної частини обвинувального вироку, повинен бути викладений чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку, а також рівну участь обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з них вартість проведених у справі судових експертиз № 24/4.2/680 від 02.07.2018 року та № 1846/18 від 21.06.2018 року в рівних частках по 1144 гривень та 150 гривень з кожного відповідно, а тому в цій частині вирок суду підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в частині розподілу процесуальних витрат змінити.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати за проведення судової експертизи №24/4.2/680 від 02.07.2018 року, на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, по 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні з кожного.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати за проведення судової експертизи №1846/18 від 21.06.2018 року, на користь судового експерта ОСОБА_10 , по 150 (сто п`ятдесят) гривень з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: