Провадження №1-в/193/146/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
05 червня 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, яке в судовому засіданні просив задовольнити, також в матеріалах справи є прохання - звернення Настоятеля храму Віри, Надії, Любові та їх матері Софії Православної ЦерквиУкраїни м.Кривого Рогу та храму Святого мученика Феодота Православної Церкви України СВК-45, в якій зазначено що, засуджений ОСОБА_5 в повній мірі розкаявся у вчиненому злочині, та твердо став на шлях виправлення. Тож як його духовний наставник, просить суд проявити милосердя.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник адміністрації в судовому засіданні щодо клопотання засудженого покладається на розсуд суду .

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави для звільнення умовно-достроково ОСОБА_5 відсутні.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації, прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 в ДУ «Софіївська ВК №45» знаходиться з 25 липня 2014 року, працездатний, залучений до праці в церкві установи, до своїх обов`язків старости церкви ставиться добросовісно, виконує роботи по самообслуговуванню, а саме намагається підтримувати порядок в відділенні де утримується.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Згідно характеристики ОСОБА_5 характеризується позитивно, свідомо дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання, за добру поведінку та сумлінне ставлення до виконання робіт з благоустрою відділення має чотири заохочення, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримання поблажливості, залучений до праці в церкві установи, до своїх обов"язків старости церкви ставиться добросовісно, виконує роботи по самообслуговуванню, а саме намагається підтримувати порядок в відділенні де утримується, приймає участі у реалізації програми диференційного виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення", "Духовне відродження", підтримує зв`язки з рідними шляхом телефоних розмов, перебуває на профілактичному обліку установи, як особа схильна до виготовлення та зберігання вибухо-небезпечних речовин, вину в скоєнному злочині визнає, за вироком суду має позов 200000,00 грн., виконавчі листи до установи не надходили згідно довідки, яку було надано до суду від бухгалтера ДУ "Софіївська виправна колонія №45" ОСОБА_7 .. Також засуджений ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку, як схильний до виготовлення та зберігання вибухово-небезпечних речовин.

Згідно довідки про заохочення та стягнення убачається, що на даний період часу ОСОБА_5 має чотири заохочення, а також допустив п`ять порушень режиму, за що має п`ять стягнень, покладених на нього 02.10.2014 р., 03.10.2014 р., 08.10.2014 р., 12.08.2016 р. та 02.02.2017 р. (а.с17). Тому суд вважає, що поведінка засудженого не свідчить про виправлення, оскільки він має стягнення за порушення режиму утримання.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

11.04.2019 року засудженому було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми закону відповідно витягу з протоколу №6 від 11.04.2019 року за ст.81 КК України (а.с.16).

Вказані стягнення хоча і погашені в установленому законом порядку, але їх кількість і характер не вказують на виправлення засудженого. Отримане 02.01.2019 року заохочення у вигляді подяки порівняно із загальним обсягом стягнень та їх характером не дає підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд звертає увагу на те, що відбуття певного строку покарання не є безумовними підставами для звільнення засудженого умовно-достроково.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, зважаючи що ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо-тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя трьох людей, шкода, завдана злочинним діянням потерпілим жодним чином не відшкодована, суд вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, подане клопотання на думку суду є передчасним, а тому в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі -відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 07 червня 2019 року о 16 годин 25 хвилин

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_1