УХВАЛА
Іменем України

14.08.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні №0000688 слідчим СВ Житомирського районного відділення Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт у формі заборони відчуження, користування та розпорядження на вилучену в ході огляду місця події від 10.08.2019 гільзу, що належить ОСОБА_4 ..

В судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, що не перешкоджає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, розгляду клопотання про арешт майна.

У клопотанні слідчий вказала, що 09.08.2019 близько 16:00 год особа на ім`я ОСОБА_5 перебуваючи на території звіро-господарства, що в с. Тетерівка, Житомирського району здійснив постріл в неповнолітнього ОСОБА_6 2004 р.
10.08.2019 відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000688, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час проведення досудового слідства було встановлено, що причетним до вчинення вищевказаного злочину являється ОСОБА_4 , у якого 09.08.2019 під час ОМП біля будинку №2 Хутір Якіма Житомирського району ОСОБА_4 за добровільною згодою було вилучено гільзу округлої форми з відбитком.

Допитаний в межах кримінального провадження ОСОБА_4 вказав, що дійсно 09.08.2019 року перебуваючи на приватній території розташованій за адресою: АДРЕСА_1 випадково здійснив постріл з пістолету «Флобер» в сторону неповнолітнього хлопця.

09.08.2019 вилучена під час ОМП гільза, що належить ОСОБА_4 є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000688.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказала, що у відповідності до ст. 170 КПК України, вилучена гільза в ході ОМП від 09.08.2019 року біля буд. АДРЕСА_2 є речовим доказом. Відтак зазначає, що у вказаному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме, майно, що підлягає арешту, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у формі заборони відчуження, користування та розпорядження на вилучені в ході огляду місця події від 10.08.2019 гільзу, що належить ОСОБА_4 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: