Дата документу 25.09.2019 Справа № 320/6193/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/6193/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/897/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 380 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції з приміщенням Ленінського районного суду м. Харкова,

слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали цього суду від 12 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадження слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 12 серпня 2019 року.

Вказаною ухвалою слідчого судді від 12 серпня 2019 року було: частково задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, зобов`язання вчинити певні дії та скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим; скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 від 25 червня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000040 від 4 квітня 2019 року; зобов`язано слідчого вручити ОСОБА_7 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні № 0000040 від 4 квітня 2019 року.

Звертаючись із заявою про роз`яснення вищевказаної ухвали слідчого судді від 12 серпня 2019 року, слідчий зазначив, що частиною 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження невручення слідчим або прокурором пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а тому вказана бездіяльність не є предметом вирішення слідчим суддею, у зв`язку з чим, слідчий суддя не мав права приймати рішення про зобов`язання слідчого чи прокурора вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні заяви слідчого про роз`яснення ухвали від 12 серпня 2019 року, в оскаржувані в даному апеляційному провадженні ухвалі, слідчий суддя зазначив, що положення ухвали є зрозумілими, суперечностей не містять, резолютивна частина є чіткою та зрозумілою, а мотиви прийнятого судового рішення, викладені в його мотивувальній частині, роз`ясненню не підлягають.

В апеляційній скарзі слідчий ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою роз`яснити ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2019 року в частині зобов`язання вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час судового засідання від 29 липня 2019 року щодо розгляду скарги ОСОБА_7 слідчий зазначив, що заяву про визнання його потерпілим було розглянуто та винесено вмотивовану постанову про відмову у визнання потерпілим, копію якої надіслано ОСОБА_7 .

Разом з тим, ОСОБА_7 та його представник заявили, що копію вказаного рішення не отримували, зі змістом постанови не ознайомлені.

Крім того, під час вказаного судового засідання слідчий заявив клопотання про з`ясування того, чи звертались ОСОБА_7 та його представник з клопотанням про застосування технічних засобів фіксування судового засідання та чи виносилась за результатами розгляду клопотання ухвала про надання дозволу на вчинення зазначених дій.

Звертає увагу, що слідчий суддя в порушення вимог ч. 6 ст. 27 КПК України надав дозвіл на здійснення відеозапису судового засідання з подальшою його публікацією у соціальній мережі, без винесення відповідної ухвали та без урахування думки слідчого.

Також зазначає, що частиною 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження невручення слідчим або прокурором пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а тому вказана бездіяльність не є предметом вирішення слідчим суддею, у зв`язку з чим, слідчий суддя не мав права приймати рішення про зобов`язання слідчого чи прокурора вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Вважає, що слідчий суддя у своєму рішення фактично зобов`язав слідчого визнати ОСОБА_7 потерпілим, чим, всупереч положень ст. 40 КПК України, позбавив слідчого гарантованого законом права самостійного прийняття процесуального рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду:

Апелянт, слідчий ОСОБА_9 , підтримав апеляційну скаргу, не спростовував що фактично він оскаржує ухвалу слідчого судді від 12 серпня 2019 року про задоволення скарги ОСОБА_7 ;

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, оскільки є незрозумілим, яким чином можливо виконати рішення слідчого судді;

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що роз`яснення потрібно, якщо незрозуміло як виконувати рішення. У даному випадку слідчий оскаржує ухвалу про відмову у роз`ясненні ухвали слідчого судді лише з метою невиконання іншої ухвали слідчого судді. Також пояснив, що начальник слідчого відділу ОСОБА_10 , керівник апелянта, вже виконав рішення та вручив ОСОБА_7 пам`ятку. Вважає, що можливо, суд не повинний був зобов`язувати вручати пам`ятку, проте питання статусу потерпілого чітко указано у законі.

Потерпілий ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначив, що фактично в даному провадженні розглядається не апеляційна скарга на рішення про відмову у роз`ясненні ухвали, а скарга на ухвалу слідчого судді про зобов`язання вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. На його думку, таким чином слідчий бажає безкінечно довго розслідувати справу, проте він ( ОСОБА_7 ) разом із свідками доведе склад злочину відносно нього.

Заслухавши доповідь судді, слідчого ОСОБА_9 та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення ОСОБА_7 та його представника проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже за змістом вказаної норми закону, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, які будуть здійснювати його виконання.

При цьому, під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, роз`яснення мотивів прийняття рішення тощо.

Свою відмову у роз`ясненні ухвали слідчий суддя мотивував тим, що ухвала від 12.08.2019 будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння на містить, мотиви прийняття судового рішення, що викладені в мотивувальній частині, роз`ясненню не підлягають, резолютивна частина є чіткою і зрозумілою.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими та погоджується з ними, з огляду на те, що ухвала слідчого судді від 12.08.2019 є зрозумілою, будь-які положення, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, відсутні, рішення в повній мірі відповідає вимогам ст. 372 КПК України, а мотиви прийняття судового рішення, питання порядку проведення судового процесу чи досудового розслідування не підлягають роз`ясненню в порядку ст. 380 КПК.

Викладені слідчим в заяві про роз`яснення судового рішення доводи, переважно зводяться до незгоди із прийнятим слідчим суддею рішенням, що не заперечує фактично і сам апелянт, однак незгода із судовим рішенням не є підставою для його роз`яснення.

Доводи ж апеляційної скарги, що слідчий суддя дозволив трансляцію судового засідання з розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у мережу інтернет, не з`ясувавши думку сторін та не постановивши відповідну ухвалу, колегія суддів відхиляє, адже ці порушення ч. 6 ст. 27 КПК України, не є тими істотними порушеннями, визначеними ст. 412 КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та тягнуть скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 380, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4