Ухвала
Іменем України
10 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 295/652/18

провадження № 51-8939ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року,
встановила:
За вироком Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання призначеного за попереднім вироком (Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року) і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років та штраф у розмірі 8 500 грн.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК покарання, призначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК до штрафу у розмірі 8 500 грн, ухвалено виконувати самостійно.
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 06 вересня 2018 року залишив вирок місцевого року щодо ОСОБА_4 без змін.
Не погоджуючись з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій порушив питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду.
Верховний Суд ухвалою від 12 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також було зазначено, що в разі, якщо він не усуне недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
Крім того, засудженому роз`яснювалися вимоги ст. 427 КПК, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі ст. 436 КПК.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 направив доповнення до касаційної скарги, проте недоліки, які пов`язані зі змістом касаційної скарги він не усунув.
Як убачається зі змісту повторної касаційної скарги, засуджений повторно просить розібратися в його кримінальній справі.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Зі змісту касаційної скарги засудженого не вбачається у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість рішення чи рішень, які він оскаржує, відповідно до статей 412-414 КПК. Також ОСОБА_4 не вказує на підстави для їх зміни або скасування (які вказані в ч. 1 ст. 438 КПК та про які наголошувалось засудженому в ухвалі касаційного суду).
Натомість, доводи засудженого зводяться до заперечення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти досудового розслідування та судового слідства, що згідно зі ст. 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, викладені у доповненні вимоги засудженого до касаційного суду не відповідають положенням ст. 436 КПК в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Зокрема цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановила:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року, разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3