22.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/5428/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001940 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 26.07.2018 року приблизно о 17.00 годині, перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився біля зупинки громадського транспорту, яка розташована поблизу будинку № 14 по вулиці Метробудівська в м. Дніпро, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись злочинним умислом, спрямованим на завдання побоїв раніше незнайомому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс близько п`яти ударів долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , чим завдав останньому фізичного болю, не спричинивши тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що в зазначений в обвинувальному акті місці та час дійсно умисно наніс близько п`яти ударів долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , чим завдав останньому фізичного болю.
Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та лікаря психіатра не знаходиться, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується позитивно.
На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді громадських робіт, передбаченого санкцією статті обвинувачення.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1