Справа № 496/1764/18
Провадження № 1-кп/496/90/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів. Своє клопотання обґрунтовує тим що на даний час ризики, які враховувалися при обрання вказаного запобіжного заходу не відпали.
Захисник заперечували щодо клопотання прокурора, вказуючи, що останнім не вірно застосовані рішення ЄСПЛ, документи на які посилається прокурор не були надані суду та пояснення свідків були отриманні на досудовому слідстві, тому суд не може їх приймати до уваги. Також звернула увагу, що ризики, на які посилається прокурор спростовуються поясненнями обвинуваченого, щодо повідомлення командира частини про подію. Зазначила, що посилання прокурора про можливість впливу обвинуваченого на свідків є виключно припущенням прокурора. Вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на території військової частини, у зв`язку з неможливістю його утримання в умовах ОСІ за станом здоров`я.
Обвинувачений заперечував проти вказаного клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора та просила відмовити у задоволенні клопотання захисника.
Прокурор заперечував проти клопотання захисника посилаючись на обґрунтування викладенні у клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 17.08.2019 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, враховує те, що він у судовому засіданні не був допитаний, а також з метою уникнення ризиків переховуватися від суду, можливості вчинення іншого злочину, а також з метою недопущення впливу на свідків, які недопитані у судовому засіданні.
Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину у конкретних умовах місця і часу та враховує, щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до довідок наданих суду філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я може бути присутнім на судовому засіданні.
Щодо клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в умовах військової частини, то на даний час, суд не вбачає підстав для вказаної зміни, оскільки, на теперішній час тільки тримання під вартою, може запобігти ризикам переховуватись від суду, впливати на свідків та перешкодить вчиненню інших злочинів обвинуваченим.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд на теперішній час не встановив.
Таким чином, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В свою чергу клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.
При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливепокарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 31.07.2019 р. до 28.09.2019 року, включно.
Утримувати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області.
Клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженої службової особі: начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 справа № 3-208/2018(2402/18).

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3