Справа №345/3843/17
Провадження № 1-кп/345/198/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_6

встановив:
На розгляді в Калуському міськрайонному суді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
У зв`язку із тим, що 04.06.2019 р. закінчується термін дії раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строк тримання під вартою, оскільки раніше встановлені ризики залишилися незмінними.
Потерпілий підтримав позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на проведення даного судового засідання без участі свого захисника ОСОБА_7 та не заперечив щодо продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_2 просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Окрім того, його вина у скоєнні злочину, який йому інкримінують, абсолютно не доведена.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.04.2019 року обвинуваченим було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 06.04.2019 року по 04.06.2019 року включно.
Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть ухилятися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зважаючи на тяжкість інкримінованих обвинувачених злочинів, а також те, що обставини, за яких судом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбаченіп. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених
Продовжуючи обвинуваченим строк тримання під вартою, суд вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують над принципом поваги до свободи особистості.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинувачених у виді тримання під вартою слід продовжити з 04.06.2019 року строком на 60 днів.
Згідно із ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За таких обставин, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинувачених, інших даних про особу та ризиків, а також, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_8 відмовляється від отримання судових повісток, потерпіла ОСОБА_9 відсутня за місцем проживання і, відповідно, вказані потерпілі відмовляються від надання пояснень щодо обставин скоєння злочину, що зумовлює затягування розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне визначити обом обвинуваченим заставу у мінімальному розмірі, а саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на дату розгляду справи становить 38420,00 грн.
У зв`язку із неявкою в судове засідання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розгляд справи слід відкласти.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,
постановив:
Продовжити обвинуваченим:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 04.06.2019 року по 02.08.2019 року включно.
Заставу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визначити відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420,00грн., для кожного, яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
У разі внесення застави, зобов`язати обвинувачених прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на них наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвалу допустити до виконання з 04.06.2019 року.
Розгляд справи відкласти на 02.07.2019 року, 14.00 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий