ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
04.10.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме на: годинник механічний «Слава»; мобільний телефон xiaomi redmi 7a чорного кольору із сім-карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 ; зажим для грошей в якому мається 2 банківські картки, знижкові картки; золотий ланцюжок довжиною 55 см, золота ладанка.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 03.10.2019 приблизно о 13 годині 30 хвилин знаходився поблизу зупинки транспорту «Парк Молодіжний», яка розташована поблизу дому за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 100, відкрито, зненацька, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, лівою рукою одним рухом зірвав з шиї належної потерпілій ОСОБА_5 золотий ланцюжок з ладанкою, орієнтовною вартістю 7 тис. грн., та правою рукою штовхнув останньою у ліве плече, з лівої сторони, завдавши останній фізичного болю. Від отриманого поштовху ОСОБА_5 змогла втримати рівновагу та покликати на допомогу, переслідуючи ОСОБА_4 .
Однак, ОСОБА_4 не зміг довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий сторонніми особами, які почули заклики потерпілої ОСОБА_5 .
03.10.2019 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, слідчим було вилучено вище вказане майно.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на вилучене майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити подане ним клопотання.
Власник майна в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, не заперечувала проти задоволення клопотання, але просила передати золотий ланцюжок та ладанку їй на зберігання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.
03.10.2019 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
03.10.2019 року, під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, слідчим було вилучено наступне майно, а саме: годинник механічний «Слава»; мобільний телефон xiaomi redmi 7a чорного кольору із сім-карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 ; зажим для грошей в якому мається 2 банківські картки, знижкові картки; золотий ланцюжок довжиною 55 см, золота ладанка.
04.10.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, що не є небезпечним в момент заподіяння, вчинений повторно.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на майно, а саме на золотий ланцюжок довжиною 55 см та золоту ладанку.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
При цьому, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, а також принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне передати власниці майна ОСОБА_5 на відповідальне зберігання золотий ланцюжок довжиною 55 см та золоту ладанку.
Щодо накладення арешту нагодинник, мобільний телефон із сім-карткою, зажим для грошей в якому мається 2 банківські картки, знижкові картки, то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, так як прокурором не доведено, що зазначене майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України.
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 03.10.2019 року під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: золотий ланцюжок довжиною 55 см та золоту ладанку.
Передати на відповідальне зберігання арештоване майно, а саме: золотий ланцюжок довжиною 55 см та золоту ладанку потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити відповідальною особою за збереження майна ОСОБА_5 .
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1