В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника органу опіки і піклування ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, українця, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , освітою 8 класів, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
31 січня 2019 близько 13 години 16 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямоване на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливим мотивом, перебуваючи в приміщення супермаркету під назвою «Вопак», який знаходиться по проспекту Свободи, 52, що в місті Ужгород, викрав пляшку імпортного лікеру «Бейліз», 0,7 л., вартість якого становить 598 гривень 00 копійок (п`ятсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок), чим спричинив ТзОВ «ГІППО», юридична адреса якого: Україна, 43005, м. Луцьк, вул. Клима Савула, 21-а, шкоди на загальну суму 598 гривень 00 копійок.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та підтвердив ті обставини, які встановлені цим вироком.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обтяжуючих вину обставин обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
У судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 висловив думку, щодо доцільності звільнення обвинуваченого від покарання та застосування до нього заходу виховного характеру у вигляді застереження, з метою перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений, його законні представники, також просили суд звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від покарання та застосування до нього примусового заходу виховного характеру на підставі ч. 1 ст. 105 КК України у вигляді застереження.
Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, подальшої бездоганної поведінки він, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відповідно до ст.. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, повністю визнав свою провину у скоєному, щиро покаявся, змінив поведінку у кращу сторону, на що вказує той факт, що як до скоєння даного злочину, так і після його скоєння, будь - яких порушень законодавства ОСОБА_3 не вчинив, що вказує на його поведінку в сторону виправлення. Згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, виховується в повній сім`ї. Зі слів матері обвинуваченого син адекватно реагує на зауваження, робить відповідні висновки з даної ситуації, яка існує. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без обмеження чи позбавлення її волі та будь-якого іншого покарання, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що на даний час ОСОБА_3 не потребує застосування покарання, а тому підлягає звільненню від покарання з умовою застосування до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» за №5 від 16.04.2004р., у разі відсутності майна у неповнолітнього, достатнього для відшкодування завданої шкоди, шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі його батьками.
Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, враховуючи відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 постійного заробітку та майна достатнього для відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку, що процесуальні витрати за проведення експертами ЗНДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області товарознавчої експертизи у розмірі 572,00 грн. слід стягнути з матері обвинуваченого, законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 , проживаючої АДРЕСА_1 на користь держави до Державного бюджету України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючи ст. 105 КК України, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 звільнити від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Стягнути з матері обвинуваченого, законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 , проживаючої АДРЕСА_1 на користь держави до Державного бюджету України 572,00 грн. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Речовий доказ DVD R диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду області через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1