Справа № 487/148/14-к
Провадження № 1-кп/487/54/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року Заводський районний суду м.Миколаєва у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження №0005715 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїва, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,7,12 ч.2 ст.115 КК України та ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаїва, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,7,12 ч.2 ст.115 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8 ;
зі сторони захисту - обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законних представників обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
інших учасників судового провадження потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представника потерпілої ОСОБА_15 ,
перекладача - ОСОБА_16 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
1 епізод
30.08.2013 року приблизно о 04.00 год. неповнолітній ОСОБА_6 разом із іншою особою /матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження/, проходили в м.Миколаєві, по вул. Карла Лібкнехта, де на перехресті з вул. Шевченко побачили раніш їм не знайомого ОСОБА_13 , який рухався посередині проїзної частини дороги їм назустріч, розмовляючи по мобільному телефону.

У цей час у іншої особи /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/, виник умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, яке знаходилось у ОСОБА_13 . Про свій намір ця особа повідомила уголос та, накинувши капюшон на голову, щоб прикрити обличчя, направився до ОСОБА_13 . У цей час ОСОБА_6 , з корисливих мотивів вирішив приєднатись до противоправних дій вказаної особи /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/ і також направився до ОСОБА_13 , повідомивши у голос про свою участь у неправомірних діях щодо ОСОБА_13 та намір завдати потерпілому тілесні ушкодження.

Діючи за попередньою змовою, групою осіб, маючи злочинний намір на відкрите заволодіння чужим майном, інша особа /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/, порівнявшись з ОСОБА_13 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я людини, наніс останньому удар кулаком в обличчя, від якого потерпілий впав на коліна та випустив з руки мобільний телефон. Після цього до ОСОБА_13 підійшов ОСОБА_6 та приєднався до дій іншої особи /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/, направлених на відкрите викрадення майна потерпілого.

Використовуючи чисельну перевагу, діючи разом та продовжуючи застосовувати фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я людини, інша особа /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/ наніс не менше двох ударів взутими ногами по обличчю ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 наніс не менш двох ударів взутими ногами по тулубу ОСОБА_13 , не даючи таким чином потерпілому можливість чинити опір або втекти. Після чого інша особа висловила вимогу щодо передачі потерпілим грошей, які у нього є при собі.

Будучи фізично пригніченим, ОСОБА_13 був вимушений самостійно дістати з кишені грошові кошти на загальну суму 19 гривень, які інша особа /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/, діючі умисно та з корисливих мотивів із руки відкрито викрала. У цей час ОСОБА_6 підібрав з асфальту поруч з потерпілим та відкрито викрав мобільний телефон марки «Апусооі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1000 гривень, у якому знаходилися сім-карти операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 та ТОВ «Астеліт» № НОМЕР_3 , які не становлять матеріальної цінності для потерпілого.

Після цього, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 та інша особа /відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження/ з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1019 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

2 епізод
Крім цього, 22.09.2013року у другій половині дня неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та малолітня ОСОБА_17 , разом знаходилися на території дитячого містечка «Казка» у м.Миколаєві. Після чого зазначені особи вирішили розійтися та домовились через нетривалий час, знову разом зустрітися на вулиці. Від перехрестя вулиць Даля і Чкалова, ОСОБА_6 і малолітня ОСОБА_17 , удвох попрямували по вул. Даля до вул. Сінна (Будьонного), а ОСОБА_7 пішов по вул. Чкалова.

Проходячи повз трамвайну зупинку «вул. Будьонного», що розташована навпроти будинку № 72 по вул. Сінна (Будьонного) в м.Миколаєві, ОСОБА_6 звернув увагу на раніше незнайомого йому чоловіка - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та сидів на лавці яка встановлена на трамвайній зупинці. Далі ОСОБА_6 зайшов до себе додому і через деякий час знову вийшов на вулицю, де його чекала малолітня ОСОБА_17 .. Після цього, приблизно о 19 годині 10 хвилин, вони вдвох підійшли до трамвайної зупинки «вул. Будьонного», де на лавці продовжував сидіти ОСОБА_18 .

У цей час ОСОБА_6 , діючи з хуліганських мотивів та розуміючи, що ОСОБА_18 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і не в змозі чинити опір його неправомірним діям, без будь-якої причини вирішив скоїти вбивство останнього. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , застосувавши фізичну силу, відвів ОСОБА_18 від лавки до кущів, що ростуть за вищевказаною зупинкою біля будинку № 72 по вул. Сінна (Будьонного). Діючи з хуліганських мотивів, ОСОБА_6 руками штовхнув ОСОБА_18 на землю, внаслідок чого потерпілий упав, а потім ще не менше двох разів піднімав його і штовхав, від чого потерпілий падав на землю. Після цього, усвідомивши, що ОСОБА_18 не робить ніяких активних дій щодо свого захисту, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри з метою, щоб інші особи не змогли втрутитися та завадити його злочинним діям, насильно відвів потерпілого вглиб зазначених кущів і кинув його на землю, щоб той не мав можливості втекти.

У подальшому ОСОБА_6 , залишивши ОСОБА_18 лежати на землі, вийшов з кущів на зупинку і по мобільному телефону повідомив ОСОБА_7 , що знаходиться на трамвайній зупинці «вул. Будьонного», де б`є невідомого йому чоловіка та запросив його прийти у вказане місце та приєднатися. ОСОБА_7 , який у цей момент знаходився на розі вулиць Чкалова та Даля, неподалік від вказаної трамвайної зупинки, вирішив приєднатися до злочинних дій ОСОБА_6 та приблизно о 19 годині 15 хвилин підійшов до останнього на зупинку. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 удвох зайшли до кущів, де на землі продовжував лежати ОСОБА_18 .

Діючи за попередньою змовою, з метою навмисного вбивства з хуліганських мотивів раніше незнайомої їм людини, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_18 , який в силу свого похилого віку та сп`яніння не міг чинити опір або втекти, та діючи з особливою зухвалістю, за попередньою змовою групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок та ігноруючи існуючи в суспільстві елементарні правила поведінки, усвідомлюючи, що їхні протиправні дії щодо потерпілого останнім ніяк не спровоковані, зі значною силою стали наносити потерпілому численні удари. При цьому ОСОБА_6 підняв з землі ОСОБА_18 , поставивши його на ноги, і зі значною силою завдав потерпілому удар ногою в обличчя, від якого останній впав. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали спільно та погоджено наносити численні удари кулаками та взутими ногами по голові, шиї та різним частинам тіла потерпілого. Під час нанесення ударів ОСОБА_6 підіймав верхню частину тіла ОСОБА_18 і після завданих ударів потерпілий знову падав на землю.

За вищезазначених обставин ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кулаками і взутими ногами, протягом не менше 10 хвилин наносили ОСОБА_18 не менше 18 ударних впливів у життєво важливі частини тіла - голову, шию, тулуб потерпілого, завдавши тим самими потерпілому тілесні ушкодження середньої ступені важкості - синців на передній поверхні грудної клітки у верхній і нижній третині, в нижній третині спини праворуч і ліворуч; переломів ребер 7,11,12 справа, та 9,10,11 ребер зліва; крововиливів у м`які тканини навколо переломів; забиття внутрішніх органів (легень, нирок), тяжких тілесних ушкоджень у вигляді - множинних синців і саден в області обличчя, голови; 4-х ран на внутрішній поверхні верхньої та нижньої губи; 4-х крововиливів у м`які тканини голови в лівій скроневій, два в лівій тім`яній області, потиличної області справа; крововиливу під тверду мозкову оболонку (близько 80мл.) зліва; обширного крововиливу під павутинну оболонку лівої півкулі, по зовнішній поверхні правої мигдалини мозочка;забиття речовини головного мозку;крововиливів у м`які тканини голови, грудної клітки.

Смерть ОСОБА_18 настала на місці події, через нетривалий проміжок часу після нанесення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зі значною силою великої кількості (18) ударів, кулаками і взутими ногами за вищевказаних обставин та від механічної асфіксії в результаті здавлювання органів шиї тупим твердим предметом від удару зі значною силою взутою ногою, що підтверджується наявністю ознак, а саме: точкових крововиливів у сполучних оболонках правого ока, на поверхні серця і легенів, рідким станом крові в порожнинах серця і великих судин, повнокров`я внутрішніх органів, наявністю гострої осередкової емфіземи легенів, набряку мозку і легенів, підтверджених гістологічно, а також наявністю видових ознак: синця на передній поверхні шиї у верхній, середній та нижній третині з переходом на праву бокову поверхню шиї в середній третині, крововиливу у м`які тканини шиї, перелому правого ріжка під`язикової кістки і патологічної рухливості в області хрящового зчленування лівого великого ріжка з тілом під`язикової кістки.

Після вчинення зазначених дій ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зникли з місця злочину, залишивши потерпілого в кущах з метою унеможливлення стороннім особам побачити потерпілого та надати йому допомогу.

За ступенем тяжкості данні тілесні ушкодження у своєї сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть і знаходяться в прямому причинно-наслідницькому зв`язку зі смертю ОСОБА_19 .

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 7, 12 ч.2 ст.115 КК України, тобто вбивство умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб з хуліганських мотивів.

докази на підтвердження встановлених судом обставин
по 1 епізоду:

Заявою ОСОБА_13 від 30.08.2013 р. начальнику Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, згідно якої на перехресті вул.Шевченка та К.Лібкнехта із застосуванням фізичної сили у нього було відкрито викрадено мобільний телефон;

Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_13 , відповідно до яких 30.08.2013 року вночі він йшов по вул. Карла Лібнехта з магазину та коли перейшов вул.. Шевченко побачив групу підлітків, приблизно 5 чоловік, які йшли йому на зустріч та наближались до нього. Хлопці було усі молоці, невисокого зросту, нижче середнього, як діти, у одного із них на голові був капюшон. Він йшов по середині, коли він вже наблизився до хлопців, один із них віддалився від групи, а інші продовжили йти по тротуару. Коли вони зрівнялись, один із хлопців вдарив його в ліву сторону голови чимось тяжким, але не кулаком, після чого він втратив свідомість. Після чого, він прийшов в себе від удару, нічого не бачив, піднявся не оглядаючись та пошатуючись хотів піти, але хлопці спитали, що в кишенях, він дістав гроші, декілька купюр, всього приблизно 20 грн. та віддав їм. Хто саме наносив йому удари він не бачив, але наносили удари точно двоє хлопців, зранку також побачив синці та ссадини на тілі. При ударі у нього випав мобільний телефон, але він його не шукав. У лівої руці він тримав пакет, хлопці спитали, що у пакеті та він їм віддав також і пакет та пішов. Через квартал він побачив патрульний автомобіль, розповів їм, що його побили, вони запропонували поїхати з ними, але йому було погано та він пішов додому. Через деякий час його знайшли працівники поліції та запропонували поїхати на впізнання, але він не зміг нікого впізнати, оскільки при нападі було темно та у нього погана пам`ять на обличчя. Працівники поліції йому показали його мобільний телефон та він його впізнав, телефон йому повернули, повідомили, що знайшли телефон, коли шукали нападників.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка - ОСОБА_20 , який суду показав, що він є працівником патрульної поліції, 30.08.2013 року він у складі автопатруля заступив на охорону правопорядку, в нічний час знаходилися на перехресті вулиці В. Морської та АДРЕСА_3 . В цей час по вулиці рухався чоловік на якому були сліди побоїв - ссадина з лівої сторони. Вони спитали, що трапилось і чоловік повідомив, що декілька невідомих осіб спричинили йому тілесні ушкодження та відібрали майно. Потім вони розпитали у чоловіка прикмети осіб, він говорив, що це були молоді люди одягнені в темну одежу, точно не міг сказати скільки осіб його били, сказав, що один з молодих людей вдарив його в обличчя, та вони передали ці прикмети по радіоефіру наряду на території Заводського району. Вони рухались з вулиці Карла Лібкнехта в бік вулиці Декабристів та помітили групу молодих осіб. Коли вони підїхали, то хлопці почали розходитись у різні сторони. Один зі співробітників побачив, як один з хлопців викинув щось під дерево, це був телефон, який в подальшому впізнав потерпілий. Прізвище хлопця, який викинув телефон під дерево не пам`ятає.

Вказані покази свідка підтверджуються:

протоколом огляду місця події від 30.08.2013 року, згідно якого оглянута місцевість по вул. Дунаєва, 39 і біля одного із дерев виявлено мобільний телефон марки «Апусооі», який постановою слідчого від 30.08.2013р. оглянуто, визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_13 ;

висновком судово-медичної експертизи № 1481 від 30.08.2013року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, крововиливів, саден на обличчі та в області кистей рук, правої голені, які утворилися від не менш 2-3 ударів тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги. За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

Показами обвинуваченого ОСОБА_6 , який хоча і не визнав своєї провини в скоєнні інкримінованого йому злочину, однак фактичні обставини підтвердив та показав, що дійсно 30.08.2013 року в нічній час, раніш йому знайомий ОСОБА_21 , запропонував скоїти грабіж, після чого ОСОБА_21 підійшов до чоловіка та вдарив його, від чого останній впав та у нього випав телефон, він також підійшов до потерпілого та підняв телефон і віддав Трофімишину, а потім він також наніс потерпілому один удар в область ребер. Він не хотів вчиняти злочин, але все сталося раптово;

Враховуючи сукупність вищезазначених зібраних доказів, які є достатніми та взаємопов`язаними, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження вина ОСОБА_6 у вчиненні у співучасті з іншою особою злочину за епізодом по відкритому викраденню майна у потерпілого ОСОБА_13

докази на підтвердження встановлених судом обставин
по 2 епізоду:

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , наданими під час судового засідання, з яких випливає, що 22.09.2013 року він разом із своєю знайомою ОСОБА_17 , йшли додому. На зупинці трамваю по вул. Сінна, він помітив чоловіка, який був у нетверезому стані. Він пішов додому та переодягнувся. Коли він знову повернувся на зупинку, вказаний чоловік сидів на лавці, він взяв чоловіка під руки, але він не утримався та впав. Потім він відтягнув чоловіка за кущі, це бачили ОСОБА_17 та ОСОБА_22 , які сиділи на лавці на зупинці. Вже у кущах, коли чоловік стояв, він наніс йому приблизно шість ударів, два удари кулаком по обличчю, один удар ногою по обличчю «маваши» та декілька ударів по тулубу і ребрам, наносив удари і коли чоловік впав та лежав на землі, при цьому він бачив кров на обличчі потерпілого. Він також зателефонував ОСОБА_7 щоб він до нього підійшов. Коли до нього в кущі прийшов ОСОБА_7 , він почав останнього підбурювати, щоб він вдарив потерпілого, що той і зробив.

Стверджував, що ОСОБА_7 наніс один удар.

Після чого ОСОБА_7 одразу вийшов із кущів та підійшов до ОСОБА_17 і ОСОБА_22 .. Через деякий час він також вийшов із кущів, підійшов до хлопців, ОСОБА_22 , йому повідомив, що почув із кущів хрип, він підійшов до потерпілого та перевернув його на бік. Що тече кров з ушей не бачив. Після чого пішов. Швидку не викликав, він не уявляв, що таке станеться. Після чого в магазині, по вул. Декабристів він купив серветки, якими витер кров з кросівок та пішов додому.

Він дізнався, що чоловік помер, коли через декілька днів побачив багато поліції біля місця, де залишався лежати чоловік.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 наданими під час судового засідання, з яких випливає, що 22.09.2013 року, ввечері йому зателефонував ОСОБА_6 , та запропонував підійти до нього на зупинку трамваю по вул. Сінна. Він прийшов один, дізнався, що в кущах лежить чоловік, після чого ОСОБА_6 , йому розповів, що він наніс чоловіку удар «маваши». Коли він разом з ОСОБА_6 , були у кущах, останній наносив удари потерпілому, скільки ударів точно не пам`ятає, але багато разів. Потім ОСОБА_6 , почав йому говорити, щоб він також наносив чоловіку удари.

Стверджував, що він наніс лише один удар долонею в обличчя.

Таким чином, незважаючи на те, що обвинувачені в своїх показаннях, своєї провини у вчинені вказаного злочину не визнали, а саме не підтвердили кількості нанесених ударів та механізму їх нанесення кожним з них, а також не підтверджували той факт, що від ударів кожного з них настала смерть потерпілого, суд бере їх до уваги оскільки вони надані безпосередньо в судовому засіданні, добровільно, в присутності законних представників обвинувачених та їх захисників, а крім того як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 наданими в судовому засіданні показаннями повністю підтвердили той факт, що вказана подія мала місце в м. Миколаєві, саме 22.09.2013 року на зупинці трамваю по вул. Сінна (Дунаєва), біля будинку № 72, приблизно о 19.10 - 19.15 годині, назвали свідків вказаних подій, тобто обвинувачені в своїх показах повністю підтвердили факти та обставини, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України, а саме подію кримінального правопорушення - місце та час його скоєння, їх співучасть у скоєнні вказаного правопорушення.

Що стосується їх же показів в частині в якій вони стверджують, що нанесли набагато менше ударів і що вони не мали умислу на вбивство та не бажали смерті потерпілого, такі покази обвинувачених судом не враховуються оскільки сприймаються судом як спосіб захисту від обвинувачення та намагання уникнути встановленої законом відповідальності, крім того, суд дійшов переконання, що показання обвинувачених в цій частині, повністю спростовуються сукупністю дослідженими судом в судовому засіданні доказами на підтвердження їх активної співучасті, та направленості умислу саме на вбивство як у ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 , з хуліганських мотивів.

Таким доказами суд вважає показання потерпілої, свідків, документи, висновки експертів, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, є належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст. 85 та 86 КПК України.

Допитана в судовому засіданні потерпіла - ОСОБА_14 , суду показала, що вбитий 22.09.2013 року ОСОБА_18 був її батьком, він проживав окремо від неї. З батьком вони домовились 20.09.2013 року проте, що 23.09.2013 року він приїде до неї в гості, після чого вони один одному не телефонували.

23.09.2013 року, батько до неї не прийшов, вона почала йому телефонувати на мобільний телефон, але він не відповідав, Наступного дня 24.09.2013 року вона зателефонувала своєму хресному та розповіла, що не може додзвонитися до батька, та останній відповів, що батька і на роботу не з`явився. Також розповів, що у неділю вони з батьком посиділи, випили та батько поїхав додому на трамваї, більше вони не бачились. Після чого вона попросила хресного з`їздити до батька додому та подивитися, що вдома. В після обідній час, хресний зателефонував та розповів, що на трамвайної зупинці «Будьонного» він побачив багато поліції та, що батька знайшли вбитим. Батько був доброю, не конфліктною людиною, дійсно після смерті дружини, батько почав випивати, але працював та все було добре. Їй відомо, що батько був одягнутий у зелену куртку, камуфляжні брюки, чорну шапку, цінностей при ньому не було, крім мобільного телефону. Гроші, які були нею витрачені на поховання до теперішнього часу не відшкодовані як і моральна шкода.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , суду показала, що 22.09.2013 року вона зустрілась з Літвіновим на зупинці трамвая по вул. Будьонного, де вони побачили ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , також з ними був чоловік, якого ОСОБА_6 , тягнув у кущі. Вона особисто в кущі не заходила, як б`ють чоловіка не бачила, але чула як наносили удари. Коли ОСОБА_6 , виходив із кущів то розповідав, що він наносить удари чоловіку та показував як наносить і які саме, він також вихвалявся, що наносив удар «маваши», це удар з розвороту ногою в голову. Потім до них прийшов ОСОБА_7 , але вона не пам`ятає чи був він кущах, вона особисто не бачила, щоб ОСОБА_7 наносив удари чоловіку та не пам`ятає чи він розповідав, що наносив удари. Після чого вони усі разом поїхали на трамваї на вул. Декабристів, де ОСОБА_6 в магазині купив вологі серветки, щоб витерти кров на кросівках. Зазначила, що погано пам`ятає події 6 річної давнини та підтвердила, що під час досудового розслідування брала участь у слідчих діях, де все ретельно розповідала.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.09.2013 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_23 , яка на питання слідчого показала, що 22.09.2013 року приблизно о 20.00 год. вона зустріла на трамвайній зупинці "Будьонного" ОСОБА_6 і ОСОБА_17 , разом з ними знаходився незнайомий їй чоловік, у стані алкогольного сп`яніння. Потім чоловік піднявся і збирався уходити, але ОСОБА_6 , схватив його під руку і почав відводити, а потів кинув на гілки. Чоловік намагався піднятися, але ОСОБА_24 не давав йому цього зробити, та постійно штовхав його. Один раз штовхнув ногою у грудь, після чого чоловік вже не міг самостійно вставати, тоді ОСОБА_24 сам піднімав його за одяг і знову кидав.

Після цього ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_7 , який сказав, що він зараз підійде, потім ОСОБА_6 підняв чоловіка і завів його у кущі, в цей момент до них підійшов ОСОБА_7 .. Хто наносив удари чоловіку вона не побачила, тільки чула глухі звуки, при цьому в кущах на той час знаходилися і ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .. Скільки було ударів вона не могла сказати, але точно багато. Через пару хвилин з кущів вийшов ОСОБА_7 , а за ним ще через деякий час, десь через пів хвилини вийшов і ОСОБА_6 .. Коли ОСОБА_7 вийшов з кущів, звуків схожих на нанесення ударів більше не було. Коли вийшов ОСОБА_25 , він почав розповідати як він вдарив чоловіка напівоберт у бороду, точніше в область обличчя. Потім ОСОБА_6 повернувся до кущів, ОСОБА_7 , сидів на лавці. Всі ці події продовжувалися близько 15-20 хвилин, після чого вони разом з ОСОБА_7 сіли у трамвай, з кущів вибіг ОСОБА_6 і стрибнув у трамвай, при цьому розповідав про те, що забрав у потерпілого п`ять гривень і як бив його по ребрам ногами.

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2013 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , який на питання слідчого показав, що 22.09.2013 року приблизно о 20.00 год. він зустрів ОСОБА_26 і ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , в цей час підіймав незнайомого чоловіка і знову кидав його. Потім ОСОБА_6 , кинув чоловіка в кущі та зателефонував ОСОБА_7 .. Через хвилину підійшов ОСОБА_7 , привітався і одразу зайшов у кущі. Він не бачив, що відбувалось у кущах, лише чув глухі звуки. Потім ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_6 в кущах б`є потерпілого. Коли вони доходили до театру, їх наздогнав ОСОБА_6 і сів разом з ними у трамвай.

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2013 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_17 , яка на питання слідчого показала, що 22.09.2013 року вона з ОСОБА_6 , на лавці трамвайної зупинці по вул. Будьонного побачили чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 і сказав, що потрібно "прибити" одного "типа" може розважимося чи щось заберемо у нього. Потім ОСОБА_6 , підсів до чоловіка і почав провокувати його на конфлікт. Чоловік зібрався уходити з лавки, але коли піднявся то впав, ОСОБА_6 , підняв його і відтягнув до кущів. Потім почав піднімати його і знову кидати, десь п`ять разів поспіль, після чого відтягнув його глибше у кущі. Вона сиділа на лавці і не бачила, що там відбувалось, лише почула два глухих звуки, схожих на звуки які роздаються під час удару кулаком по обличчю. Після чого з`явився ОСОБА_7 ОСОБА_6 з кущів покликав ОСОБА_7 , і той одразу зайшов у кущі. Вона одразу почула як з кущів, почали роздаватися глухі звуки, близько 10. Потім вона підійшла до кущів, і побачила, як ОСОБА_6 , тримає чоловіка під пахви і б`є його ногою в обличчя, після чого чоловік впав, потім вона пішла із кущів, а там залишився ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , і знову почали лунати глухі звуки. ОСОБА_6 періодично виходив з кущів, покурити, ОСОБА_27 залишався у кущах. Через п`ять хвилин вона заглянула у кущі, де побачила, як ОСОБА_28 і ОСОБА_29 трохи підняли потерпілого, ОСОБА_6 , надів светр на обличчя потерпілого, після чого ОСОБА_7 , наніс два удари кулаком в обличчя чоловіка. ОСОБА_6 , трохи нахилився, вдарив чоловіка і відпустив його, на обличчі чоловіка була кров та він хрипів, після цього вона пішла. Коли відійшла від кущів почула як ОСОБА_6 з ОСОБА_7 сміються, і почула ще чотири удари. Потім ОСОБА_7 розповів, як ОСОБА_29 стрибнув на голову потерпілого, а він бив потерпілого ногами. У ОСОБА_7 на обручці (печатки) була кров, яку він стер руками, а у ОСОБА_6 кров була на кросівках та руках;

Протокол огляду місця події від 24.09.2013р., згідно якого того ж дня, слідчим ОСОБА_30 , за участю понятих та судово-медичного експерта ОСОБА_31 , в період часу з 14.00 до 14.55 годин оглянута відкрита ділянка місцевості, розташованої по АДРЕСА_4 , де біля насаджених кущів та дерев виявлений труп ОСОБА_18 з ознаками насильницької смерті. В ході огляду були зафіксовані наявні тілесні ушкодження відібрані речі потерпілого, документи та змиви речовини бурого кольору, все було запаковано та опечатано;

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

Відповідно до висновків судової медичної експертизи №2138 від 24.10.2013 року, та додаткових судово-медичних експертиз, проведених в тому числі і з урахуванням слідчих експериментів із обвинуваченим ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_17 ,обвинуваченим ОСОБА_6 , (висновок № 2138 від 06.11.2013р. та від 18.11.2013р.) та з урахуванням їх показань:

смерть ОСОБА_18 настала від механічної асфіксії в результаті здавлювання органів шиї тупим твердим предметом від удару зі значною силою взутою ногою, що підтверджується наявністю ознак, а саме: точкових крововиливів у сполучних оболонках правого ока, на поверхні серця і легенів, рідким станом крові в порожнинах серця і великих судин, повнокров`я внутрішніх органів, наявністю гострої осередкової емфіземи легенів, набряку мозку і легенів, підтверджених гістологічно, а також наявністю видових ознак: синця на передній поверхні шиї у верхній, середній та нижній третині з переходом на праву бокову поверхню шиї в середній третині, крововиливу у м`які тканини шиї, перелому правого ріжка під`язикової кістки і патологічної рухливості в області хрящового зчленування лівого великого ріжка з тілом під`язикової кістки.

Ступень враженості трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до дослідження трупу пройшло біля двох діб, а з моменту смерті до виявлення трупу ОСОБА_18 близько 1,5 діб.

Окрім зазначених тілесних ушкоджень, установлено наявність інших тілесних ушкоджень, а саме: множинних синців і саден в області обличчя, голови;4-х ран на внутрішній поверхні верхньої та нижньої губи; 4-х крововиливів у м`які тканини голови в лівій скроневій, два в лівій тім`яній області, потиличної області справа;крововиливу під тверду мозкову оболонку (близько 80мл.) зліва; обширного крововиливу під павутинну оболонку лівої півкулі, по зовнішній поверхні правої мигдалини мозочка;забиття речовини головного мозку;крововиливів у м`які тканини голови, грудної клітки; - синців на передній поверхні грудної клітки у верхній і нижній третині, в нижній третині спини праворуч і ліворуч; переломів ребер 7,11,12 справа, та 9,10,11 ребер зліва; крововиливів у м`які тканини навколо переломів;забиття внутрішніх органів (легень, нирок).

Усі вищевказані тілесні ушкодження є зажиттєвими, на що вказує наявність крововиливів у місцях ушкодження та виникли незадовго до настання смерті.

Локалізація крововиливу на тілі, крововиливи в м`які ткані шиї, перелом правого ріжку під-язикової кістки , які знаходяться в одній проекції свідчать про те, що вищезазначене пошкодження спричинене від однократного впливу тупого твердого предмету, яким могла бути взута нога, при цьому удар був нанесений зі значною силою.

Підсумовуючи показання ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, пошкодження, котрі привели до смерті потерпілого найймовірніше були спричинені самим ОСОБА_6 , тобто ногою в область шиї. Тілесне пошкодження у вигляді перелому правого рожку під-язикової кістки могло бути спричинене при нанесенні ОСОБА_6 удару, котрий він під час слідчого експерименту називав маваші, а також, якщо цей удар був нанесений не по обличчю, а в шию потерпілого.

За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження у своїй сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть, і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.

Ушкодження в області голови у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку (близько 80мл) зліва, обширного крововиливу під павутинну оболонку лівої півкулі, по зовнішній поверхні правої мигдалини мозочка, забиття речовини головного мозку відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та без своєчасного надання медичної допомоги при звичайному перебігу закінчуються смертю;

Протоколом огляду від 24.09.2013р., оглянуті речі - одяг та взуття, які належать ОСОБА_18 , які були в присутності понятих запаковані та опечатані;

Протоколом огляду від 05.11.2013 року, та фото таблицею до нього, яким оглянуті речі ОСОБА_18 а саме чоловічий джемпер чорного кольору з групою плям невизначеної форми речовини бурого кольору, чоловіча футболка світло-коричневого кольору з групою плям невизначеної форми речовини бурого кольору, чоловіча куртка з тканини світло-зеленого кольору з групою плям невизначеної форми речовини бурого кольору, які розташовані на лицьовій стороні спереду та ззаду, чоловічі брюки з тканини сірого кольору, на поверхні брюк є плями невизначеної форми речовини бурого кольору, чоловічі черевики чорного кольору;

Протоколом затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 25.09.2013р., - ОСОБА_6 ;

Протокол затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 25.09.2013р., - ОСОБА_7 , під час якої у останнього було вилучено речі які він добровільно видав - спортивна кофта чорного кольору з білими смужками на рукавах з капюшоном, джинси синього кольору з коричневим поясом, червоні кеди зверху чорного кольору з білою підошвою;

Протоколом огляду від 24.09.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 , в присутності законних представників ОСОБА_32 та ОСОБА_10 добровільно видав речі кофта капелюхом сірого кольору з написом "Чемпіон", джинси сірого кольору з розрізами тканини на обох колінах, кросівки сріблястого кольору з написом "Адідас", які були в присутності понятих запаковані та опечатані.

Протоколом огляду предметів від 31.10.2013 року яким зафіксовано огляд речей:

- виданих добровільно ОСОБА_6 , серед яких - кофта з капюшоном з тканини сірого кольору з написом "Чемпіон", на лицевій стороні правого рукава є пляма невизначеної форми речовини бурого кольору, чоловічі джинсові брюки з тканини темно синього кольору, на правій половині лицевої сторони с заду є пляма невизначеної форми речовини бурого кольору, чоловічі кросівки сірого кольору на литій підошві з написом "Адідас", на носках та боковій поверхні лівого кросівка спостерігаються нашарування речовини бурого кольору.

- виданих добровільно ОСОБА_7 , серед яких - чоловічі джинсові брюки синього кольору, з нашивкою на правій задній кишені "Томи Хелфигер", без слідів біологічного походження, спортивна чоловіча кофта з написом "Адідас" на лівій верхній половині кофти, без слідів біологічного походження без слідів біологічного походження, кеди з тканини червоного та чорного кольорів, з написом "Ванс" без слідів біологічного походження.

Висновком експерта №508 від 03.10.2013р. та висновком №511 від 23.10.2013 р., відповідно до яких кров ОСОБА_18 відноситься до групи О із ізогемагглютинінами анти-А, анти -В ізосерологічної системи АВО. На куртці,футболці, джемпері, правому ботику, вилучених у ОСОБА_18 та наданих на експертизу, а також на марлевому тампоні зі змивом, наданого на експертизу (висновок № 512 від 23.10.2013р.), на документах, вилучених під час огляду місця події (висновок № 522 від 23.10.2013р.) виявлена кров чоловіка, походження якої не виключається від ОСОБА_18 .

Висновком експерта №509 від 04.10.2013р. на худі (товстівка із капюшоном) та джинсах, які належать ОСОБА_6 , які він надав на експертизу виявлена кров чоловіка;

Висновком експерта № 519 від 09.10.2013р. ., якими встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_18 ;

Висновком експерта № 530 від 25.10.2013р., якими встановлено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

Висновком експерта № 545 від 28.10.2013р. встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на джинсових брюках, які належать ОСОБА_6 збігаються з генетичною ознакою зразка крові потерпілого ОСОБА_18 і не збігаються з генетичною ознакою обвинуваченого ОСОБА_6 . Генетичні ознаки слідів крові на кросівках, які належать ОСОБА_6 , є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, в тому числі потерпілого ОСОБА_18 ;

Інформації наданої оператором мобільного зв`язку та слідчої довідки від 14.11.2013 року, згідно якої ОСОБА_6 спілкувався перед та під час скоєння злочину 22.09.2013року з часу 17.00 год. до 20.00 год. із ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_33 та матір`ю ОСОБА_17 ..

Оцінивши усі зібрані докази, відповідно до ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у співучасті /з іншою особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження/ у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), який поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в скоєні злочину, передбаченого п.п. 7,12 ч.2 ст. 115 КК України тобто вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке вчинено за попередньою змовою групою осіб з хуліганських мотивів, оскільки досліджені під час судового розгляду докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.

При повторному розгляді вказаного кримінального провадження, після скасування попередніх рішень суду першої та апеляційної інстанції, ухвалою ВССУ від 19.05.2015 року, судом враховано вимоги викладені у вказаному судовому рішенні, щодо необхідності встановлення моменту виникнення спільного умислу у обвинувачених.

Так, відповідно до ст.26 КК України, співучасть у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 на момент скоєння інкримінованого ним злочину досягли 14 річного віку, тобто були суб`єктами злочину передбаченого ст.115 КК України.

Головною ознакою сумісних дій (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальних дій по скоєнню злочину. Вони діють разом, при цьому кожний вносить свій вклад в скоєння злочину. При цьому як дії так і бездіяльність кожного зі співучасників тобто як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 , за конкретних обставин, що мали місце 22.09.2013 року, стали необхідною умовою для скоєння переступних дій (бездіяльності) іншим співучасником, а насамкінець необхідною умовою, настання загального приступного результату.

Відповідно до п. 16 Постанови №2 від 07.02.2003 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», вчиненим за попередньою змовою групою осіб умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя, брали участь декілька осіб (два і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину домовились про спільне його виконання.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній ОСОБА_34 прибув до місця скоєння злочину за телефонним дзвінком ОСОБА_6 , під час якого останній повідомив його про необхідність "прибити типа". Коли ОСОБА_7 , в телефонній розмові отримав вказану пропозицію та повідомив ОСОБА_6 , про те що прибуде, тобто надав згоду на співучасть у вбивстві, ОСОБА_6 , розпочав підготовку до вчинення злочину - затягнув нетверезого ОСОБА_18 до кущів, з метою скрити їх дії щодо вбивства від прохожих громадян. Прибувши до місця скоєння злочину, ОСОБА_34 жодним чином не перешкоджав ОСОБА_6 , не вплинув на відвернення відповідних дій, а навпаки відразу зайшов до кущів, де на той час вже був потерпілий та ОСОБА_6 , приєднався до його дій та сумісно з ОСОБА_6 став наносити удари ОСОБА_18 , від яких останній помер. Сумісність нанесення ударів обвинуваченими, підтвердили як допитані під час судового розгляду свідки так і матеріали кримінального провадження, а саме: протоколи слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та відео додатки до них, якими підтверджується, що саме коли обвинувачені біли разом в кущах, де в подальшому знайшли тіло вбитого ОСОБА_18 , всі чули глухі звуки ударів, а коли обвинувачений ОСОБА_7 , вийшов з кущів глухі звуки, які нагадували нанесення ударів, припинилися.

За такого суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та законного представника про те, що нібито він сам - ОСОБА_7 наніс лише один удар ОСОБА_18 , від якого той не міг померти, оскільки суд вважає, що вказані доводи жодним чином не можуть вплинути на кваліфікацію його дій, оскільки особливістю інтелектуального моменту умислу співучасників, є те, що ним охоплюється усвідомлення кожним з учасників не тільки суспільно небезпечного характеру скоєного ним особисто діяння, але і факту скоєння всіма співучасниками одного і того ж злочину, характеру дій інших співучасників, можливості діяти сумісно з ними, наявності умислу в їх діях, направленість їх дії (бездіяльність) на досягнення загального злочинного результату. Тобто усвідомлення обставин, які стосуються всіх елементів складу злочину. Таке усвідомлення повинно бути взаємним - кожен співучасник повинен усвідомлювати той факт, що він скоює злочин сумісно з іншими його учасником. Тільки факт усвідомлення цих обставин дає підстави для притягнення до кримінальної відповідальності учасника не тільки за конкретні діяння скоєні ним особисто, а і за результат діяльності всіх співучасників скоєння злочину.

При цьому, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усвідомлювали той факт, що вони сумісно скоюють злочин - вбивство людини, що підтверджується висновками судової психолого - психіатрічної експертизи № 475 відносно ОСОБА_35 , за результатами якої встановлено, що у нього на той час був достатній для врегулювання своїх потреб рівень вольового контролю, а враховуючі вікові особливості під експертного, рівень його інтелектуального розвитку, ступень, він цілком здатний був усвідомлювати фактичний характер та суспільну небезпеку свої дій. А також висновками судової психолого - психіатрічної експертизи відносно ОСОБА_36 , який на момент скоєння інкримінованого йому діяння не перебував в стані фізіологічного афекту, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Доводи обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_7 нібито не приймав участь у вбивстві, суд розцінює як намагання обвинуваченого ОСОБА_7 уникнути взагалі кримінальної відповідальності, а підтримка таких доводів обвинуваченим ОСОБА_6 суд вважає також намаганням вплинути таким чином на кваліфікацію його дій, з метою зменшення відповідного покарання.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що за обставин, коли обвинувачені виконували спільні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_18 , виконували ці дії одночасно, не потребує розмежування - хто, скільки і в які частини тіла потерпілого наносив удари. За встановлених обставин таких ударів, згідно висновку експерта було не менше 18, саме цими ударами було завдано, в тому числі і тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та без своєчасного надання медичної допомоги, при звичайному перебігу обставин, наслідком таких ударів стають відповідні тілесні ушкодження та смерть.

Відповідно до роз`яснень які містяться в п.8 Постанови ПВСУ від 07 лютого 2003 року, умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних

ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Оскільки таких обставин судом на підставі досліджених доказів не встановлено, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по епізоду вбивства ОСОБА_18 , кваліфікуючу ознаку передбачену п.4 ч.2 ст.115 КК України, як скоєння злочину за особливою жорстокістю.

При призначенні покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , суд також враховує роз`яснення надані в Постанови ПВСУ від 07 лютого 2003, а саме, що суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди. При призначенні покарання відповідно до статей 65-69

Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує роль та ступень участі кожного з обвинувачених у скоєнні злочину, а саме те, що ініціатором скоєння вбивства був саме ОСОБА_6 те, що вчинений ними злочин передбачений ч.2 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Суд також враховує і те, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 , злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України, відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжує ОСОБА_6 покарання судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину у неповнолітньому віці та стан його здоров`я.

Обставин, що обтяжує ОСОБА_7 покарання судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем навчання характеризується негативно, на обліку МОНД не перебуває, перебував в групі консультативного нагляду в МОПБ з діагнозом: несоцалізований розлад поведінки, соціально-педагогічна занедбаність.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної акт № 483 та № 484 від 11.10.2013р. ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованого йому діяння не знаходився в стані фізіологічного ефекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг керувати своїми діями. В застосуванні примусових мір медичного характеру не потребує.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку МОНД і МОПБ не перебуває. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи акт № 475 від 08.10.2013р. ОСОБА_7 на момент скоєння інкримінованого йому діяння не знаходився в стані фізіологічного ефекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг керувати своїми діями. В застосуванні примусових мір медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, ступені тяжкості вчиненого ним злочинів, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_6 є покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, за правила ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення покарань.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, ступені тяжкості вчиненого ним злочинів, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_7 є покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, при цьому, суд враховує, що злочин вчинено у неповнолітньому віці, дані про його особу, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, встановленої санкцією ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами від 26.11.2015 року № 838 - VIII, ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.09.2013 року по 20.01.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами від 26.11.2015 року № 838 - VIII, ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.09.2013 року по 14.09.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 06.11.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 в частині відшкодування матеріальної шкоди, на підставі положення ст. 1166 ЦК України, підлягає частковому задоволенню в сумі 4949 грн., оскільки саме така сума шкоди підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Позов потерпілої ОСОБА_14 в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 300000 грн., суд вважає таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд враховує положення ст. 1167 ЦК України і бере до уваги характер моральних страждань позивачки, у зв`язку із смертю її батька та вважає за необхідне стягнути на її користь в рахунок відшкодування морального збитку 300000 грн. солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідачів, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо).
Обґрунтованим суд вважає і заявлений потерпілим ОСОБА_13 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 1167 ЦК України, однак вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню в сумі 5000 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України та ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

- за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України - 12 років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 25.09.2013 року по 14.09.2018 року та з 06.11.2018 року .

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 25.09.2013 року по 14.09.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 06.11.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого п.п. 7, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 .

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 25.09.2013 року по 20.01.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироку законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін у виді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4949 грн. та 300000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Речові докази: 1) змиви речовини бурого кольору, листи з копією паспорта потерпілого та пенсійного посвідчення, футболку, джемпер , брюки, куртку , черевики ОСОБА_18 - знищити.
2) кофту, джинсові брюки, кросівки, які передані на збергінання ОСОБА_37 , повернути за належністю ОСОБА_6 .

3) Кофту, джинсові брюки, кеди, футболку, шорти, туфлі, які передані на збергінання ОСОБА_9 , повернути за належністю ОСОБА_7

4)джинсові брюки, туфлі, які належать ОСОБА_38 передати ОСОБА_17 .

5)зразки крові ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та зрізи нігтьових пластин ОСОБА_18 знищити.

6) диски з інформацією щодо деталізації вхідних та вихідних з`єднань абонента та п`ять дисків із відеозаписом слідчого експерименту - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3