У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4595/19

№ 1-кс/183/2252/19

20 вересня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючому, не одруженому, освіта середня, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 КК України внесеного до ЄРДР 25 липня 2019 року за № 0001297

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

20 вересня 2019 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тридцять днів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється в тому що, 24 липня 2019 року, о 02.15 годині ОСОБА_5 разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 у салоні автомобіля марки «TOYOTA COROLLA» державний номер НОМЕР_1 їхали ґрунтовою дорогою у напрямку с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області. На відстані близько 3 км до с. Спаське між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з приводу начебто викрадених грошей сестри ОСОБА_5 в гостях у останньої, які нібито викрала ОСОБА_8 . Під час конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, наніс кулаком правої руки два удари в голову ОСОБА_8 , яка сиділа на пасажирському сидінні. В свою чергу ОСОБА_8 з метою захисту також нанесла два удари кулаком правої руки у голову та живіт ОСОБА_5 , після чого останній зупинив автомобіль, дістав з кишені водійських дверей металевий ріжковий ключ та наніс ним ОСОБА_8 два удари в голову. Від нанесених ударів ОСОБА_8 почала стогнати. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на вбивство ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_5 24 липня 2019 року приблизно о 02 годин 17 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, вийшов з салону автомобіля, витягнув з нього ОСОБА_8 , кинув її на землю та наніс чисельні удари ногами по обличчю та рукам, якими остання закривала голову. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті потерпілої, ОСОБА_5 взяв з кишені водійської двері свого автомобіля ніж та відтяг ОСОБА_8 у лісопосадку, де завдав їй два удари ножем у ліву бокову частину грудної клітину. Переконавшись, що ОСОБА_8 не має ознак життя, останній поїхав на автомобілі з місця скоєння злочину. Від спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла.

26 липня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 115 КК України.

27 липня 2019 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного підозрюваному ОСОБА_5 закінчується 24 вересня 2019 року.

Відповідно до клопотання слідчим під час досудового розслідування встановлений ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, який врахований судом при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час досудового розслідування не зменшився та обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, після вчиненого покинув місце скоєння злочину та переховувався від органів досудового розслідування з 24 липня 2019 року, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Враховуючи викладене, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У своєму клопотанні слідчий також зазначив, що завершити досудове розслідування та направити до суду обвинувальний акт до закінчення дії ухвали про тримання під вартою немає можливості, оскільки у даному кримінальному провадженні не виконано всі слідчі дії.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити

Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання слідчого, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що від органів досудового розслідування він не переховувався та не має наміру переховуватися, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників судового процесу, вважаю клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.
В судовому засіданні встановлено, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 115 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_5 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 27 липня 2019 року, строк дії якого спливає 24 вересня 2019 року, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На підставі статті 178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість вказаних у клопотанні доказів, які є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, суворість покарання за вказаною статтею у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, відсутні відомостей про наявність хвороб, які б виключали застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що у провадженні наявні ризики, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, які були встановлені Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Внаслідок чого, слідчий суддя вважає, що перебування на волі ОСОБА_5 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, відповідно до рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків та інші обставини, що дають підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважає не обґрунтованими, оскільки захисником не було надано жодного підтвердження того, що ОСОБА_5 не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так само як і не надано підтвердження стійких соціальних зв`язків підозрюваного.
Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
Тому слідчий суддя вважає необхідним продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 178, 181, 219 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 18 жовтня 2019 року включно.
Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1