Справа № 308/8237/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Чорноголова, Великоберезнянського району, Закарпатської області, тимчасово не працюючого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2019 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002213 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Із внесеного клопотання, слідує, що 15 липня 2019 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись відповідно до протоколу медичного освідування №719 від 16.07.2019 у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у середині непрацюючого «мафу» що в парковому сквері поряд із приміщенням універмагу «Україна» за адресою м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, під час розпивання спиртних напоїв, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, маючи умисел на заподіяння смерті потерпілій, на даний час невстановленій досудовим розслідуванням особі жіночої статі, схопив із підлоги порожню скляну пляшку за горловину, та бажаючи настання смерті останньої, наніс декілька (близько восьми) ударів, нижньою частиною вказаної пляшки у життєво важливі частини тіла, а саме в область верхньої частини обличчя голови, в наслідок чого остання померла на місці. Після чого, обгорнувши тіло особи жіночої статі, яка на той момент знаходилась без ознак життя, в одіяло, вийшов із приміщення непрацюючого «мафу» та зник з місця скоєння ним кримінального правопорушення.

16 липня 2019 року о 00 годині 10 хвилин в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично затриманий по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16 липня 2019 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 276 - 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З клопотання слідує. що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 15.07.2019, протоколом огляду місця події від 16.07.2019; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 16.07.2019; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від 16.07.2019, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.07.2019, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 16.07.2019, протоколом огляду відеозапису від 16.07.2019.

Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7- ми до 15-ти років позбавлення волі, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, або взагалі вдатись до насильницьких дій з метою залякування, про що свідчить характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині), тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України), оскільки він є особою, яка наважилась на холоднокровне нанесення тілесних ушкоджень, які є несумісними з життям людини, отже є підстави вважати, що в підозрюваного ОСОБА_5 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.
Слідчий вказує, що оцінюючи у сукупності вказані обставини, а також наявність обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного його законного представника та захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002213, відомості про яке 16.07.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого 16.07.2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
За ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та санкцією якого визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 15.07.2019, протоколом огляду місця події від 16.07.2019; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 16.07.2019; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від 16.07.2019, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.07.2019, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 16.07.2019, протоколом огляду відеозапису від 16.07.2019.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела доходу, раніше не судимий.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
З огляду на викладене, та враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який спричинив загибель людини, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Чорноголова, Великоберезнянського району, Закарпатської області, тимчасово не працюючого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 16 липня 2019 року з 00 год. 10 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 12 вересня 2019 року о 00 год. 10 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1