Провадження №11-кп/801/808/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2019 року про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про звільнення його від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання призначеного вироком Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року до смертної кари розстрілу, з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі з доповненнями засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2019 року. Просить винести своє рішення, яким задоволити його заяву про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання призначеного вироком Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року. Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, суд ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні його заяви підійшов формально до розгляду справи, оскільки підстави на які послався суд при винесенні рішення не є достатніми для відмови у задоволенні його заяви.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновки суду про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання, є обґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджено вироком Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року до смертної кари розстрілу, з конфіскацією всього особистого майна. Згідно розпорядження про виконання вироку вище зазначений вирок набрав законної сили 25.05.2000 року. Ухвалою Верховного суду України від 25.05.2000 року вирок Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року відносно ОСОБА_8 змінено. Призначене йому за пунктами «а», «г» ст. 93 КК України покарання у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2017 року ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні заяви про застосування строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2018 року ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання або пом`якшення призначеного покарання.
Згідно ст. 49 КК України 1960 року, обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили, десять років при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.
Перебіг давності переривається, якщо засуджений ухилиться від відбуття покарання або вчинить до скінчення строків новий злочин, за який судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Обчислення давності в разі вчинення нового злочину починається з моменту його вчинення, а в разі ухилення від відбуття покарання з моменту з`явлення для відбуття покарання або з моменту затримання засудженого, що переховувався. При цьому обвинувальний вирок не може бути виконано, якщо від часу його винесення минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.
Питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає можливим застосувати давність, довічне позбавлення волі замінюється позбавленням волі на певний строк.
Разом з тим підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України 1960 року є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінальної справи, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх спливу. Отже, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальна справа щодо цієї особи.
Відповідно до ст. 532 КПК України 2012 року, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, ВСУ набирають законної сили з моменту їх проголошення. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
Якщо обвинувальний вирок суду набрав законної сили до закінчення або в день закінчення спливу відповідного строку давності, то особа вважається такою, що піддана законному засудженню за вчинений нею раніше злочин.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Частиною 2 статті 80 КК України зазначено, що строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Норма ч. 3 ст. 80 КК України прописує, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.
Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі заміняється позбавленням волі.
Строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.
Крім того, у відповідності до ст. 152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ятнадцять років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років за особливо тяжкий злочин.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КК України, питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом; якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі заміняється позбавленням волі.
Положенням ч. 1 ст. 87 КК України передбачено можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Згідно ч. 2 ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Детальний механізм помилування визначений Положенням «Про порядок здійснення помилування», затвердженим Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015.
Таким чином, нормами Кримінального Кодексу України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини. Такою можливістю вправі скористатися ОСОБА_8 .
Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні його про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, вважає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2019 року є законною та обґрунтованою скасуванню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405,406,407,419, 537,539 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строку відбування покарання - залишити без змін.
Ухвала оскарження не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: