Справа № 462/3514/19
провадження № 1-кс/1381/19
У Х В А Л А

03 червня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.10.2014 року про закриття кримінального провадження № 0002187 від 08.07.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, у якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.10.2014 року про закриття кримінального провадження №0002187 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Свою скаргу обгрунтовує тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною і безпідставною, була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України. Стверджує, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події, що порушує її права як потерпілої, зокрема, отримати державний захист від злочину.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, проте його неявка, з огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги, крім того СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області було надано слідчому судді на вимогу матеріали кримінального провадження № 0002187 від 08.07.2014 року.
Заслухавши доводи скаржника, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0002187, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У судовому засіданні встановлено, що 08.07.2014 року до Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про вчинення злочину, а саме: умисного невиконання ПП «Нива-В.Ш.» та службовими особами відділу примусового виконання рішень УДВС ГУ юстиції у Львівській області рішення Вищого господарського суду України від 15.01.2014 року.
Слідчим СВ Залізничного РВ ГУ МВС України у Львівській області (Зараз Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області) ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002187 від 08.07.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 23.10.2014 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 2 ст.91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і відповідно основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.
Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим під час проведення досудового розслідування не була проведена жодна слідча дія у порядку, який передбачений КПК України. Слідчий обмежився лише долученням до матеріалів кримінального провадження документів, які були надані заявником ОСОБА_3 , та постанови Верховного Суду України від 26.08.2014 року.
Разом з тим, в ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачається наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові взагалі не вбачається.
Так, заявник ОСОБА_3 в своїй заяві від 08.07.2014 року вказувала на умисне невиконання ПП «Нива-В.Ш.» та службових осіб відділу примусового виконання рішень УДВС ГУ юстиції у Львівській області рішення Вищого господарського суду України від 15.01.2014 року.
Разом з тим, слідчий, вказуючи в оскаржуваній постанові як підставу закриття провадження ту обставину, що постанова Вищого господарського суду України від 15.01.2014 року скасована постановою Верховного суду України від 26 серпня 2014 року, а відтак відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, не врахував та не надав належної правової оцінки тому, що предметом злочину за ч.ч. 1-3 ст.382 КК України є судовий акт органів правосуддя, який обов`язковий до виконання всіма юридичними та фізичними особами на всій території України та що з січня 2014 року по серпень 2014 року могли вчинятись дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання) ПП «Нива-В.Ш.» чи службовими особами відділу примусового виконання рішень УДВС ГУ юстиції у Львівській області щодо невиконання рішення суду, на що вказувала у своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 і що підлягало перевірці шляхом проведення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.
Поза увагою слідчого залишилось те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення, ухвали, постанови суду або перешкоджання їх виконанню. За ч.1 ст.382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання) і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.
За таких обставин, вказана в оскаржувані постанові підстава закриття кримінального провадження скасування рішення, щодо якого заявник вказує на його умисне невиконання відповідними особами є неприйнятною.
Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий дійшов передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002187, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не допитано потерпілу ОСОБА_3 та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.
Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 23.10.2014 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

Скаргу заявника ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.10.2014 року про закриття кримінального провадження № 0002187 від 08.07.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Витребувані матеріали кримінального провадження № 0002187 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1