Справа № 366/2440/19
Провадження № 1-кп/366/188/19
УХВАЛА
Іменем України
23 жовтня 2019 року смт. Іванків
Іванківський районний суд київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Іванківського районного суду Київської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000199, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.06.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, затвердженого 27.09.2019 року, 08 червня 2019 року, приблизно о 14 годині, водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем марки Фіат Добло д. н. з НОМЕР_1 білого кольору, здійснював рух по проїжджій частині другорядної дороги вул. Ватутіна, в напрямку Х-подібного перехрестя з вул. Київською в смт. Іванків, підїжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі проявив злочинну недбалість, та в порушення вимог п. п. 10.1, 16.11 правил дорожнього руху України, не надав переваги у русі велосипедисту ОСОБА_6 , який рухався в лівій смузі головної дороги у напрямку виїзду з смт. Іванків, створив перешкоду у русі для велосипедиста, і як наслідок, велосипедист ОСОБА_6 з метою уникнення зіткнення з автомобілем Фіат Добло, під керуванням ОСОБА_4 , допустив наїзд на бордюр, з подальшим перекиданням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосепедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху акроміального кінця лівої ключиці, перелому по типу тріщини лівої лопатки і хірургічної шийки лівої плечової кістки, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалою розладу здоров`я.

Всі вище описані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин вказаної ДТП.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. п. 10.1 та 16.11 ПДР України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У даному кримінальному провадженні 27 вересня 2019 року між прокурором Іванківо-Чорнобильським відділом Броварської місцевої прокуратури Київської області, ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 286 КК України.
За угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України - у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Потрепілий ОСОБА_6 та його представник, щодо затвердження угоди не заперечували, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості ознайомленні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні на запитання головуючого щодо обставин підписання угоди про визнання винуватості, а саме чи був він забезпечений захисником, повідомив, що угоду про визнання винуватості він підписував самостійно, без участі адвоката.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що в затверджені угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
За ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України (обов`язкова участь захисника), обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.
Відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод», а також зі змісту статей 471, 472 КПК вбачається, що, якщо за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, відмовляє у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та повинен повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження; або продовжити судовий розгляд в загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення. Ухвала про відмову в затвердженні угоди про примирення чи визнання винуватості оскарженню не підлягає.
Таким чином, суд, дослідивши надану угоду та заслухавши думку осіб, які приймали учать в судовому засіданні, вважає, що в затвердженні угоди слід відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості від 27 вересня 2019 року про визнання винуватості між заступником начальника Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України - відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0000199 від 09.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України (обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, заява від потерпілого, угода про визнання винуватості, розписки підозрюваного про отримання копій обвинувального акту, угоди про визнання винуватості та реєстру матеріалів досудового розслідування) повернути прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя