Провадження № 11-сс/4808/262/19
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивує свої вимоги істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону. Вважає висновки слідчого судді упередженими, такими, що порушують права та інтереси підозрюваного, не відповідають фактичним обставинам справи. На його думку, слідчим суддею взагалі не досліджено підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема, прокурором не доведено, що без застосування запобіжного заходу, або при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде вчиняти будь-які дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Посилається на недоведеність обґрунтованості підозри. Наголошує, що твердження про те, що у ОСОБА_8 під час бійки виник умисел на умисне позбавлення життя брата, не підтверджене жодними матеріалами кримінального провадження, а навпаки спростовано. Зауважує, що свідок ОСОБА_8 06 вересня 2019 року згідно з протоколом пояснила, що, перебуваючи на балконі квартири, почула звуки, схожі на постріли. Зайшовши в кімнату побачила, що ОСОБА_10 лежить на підлозі, з грудей тече кров. Після цього, разом з чоловіком, ОСОБА_8 , підняли його, поклали на ліжко та викликали швидку медичну допомогу. До приїзду лікарів ОСОБА_10 був при свідомості. За таких обставин, вважає підозру необґрунтованою, оскільки при наявності прямого умислу на позбавлення життя, до приїду лікарів невідкладної швидкої медичної допомоги у підозрюваного було достатньо часу, щоб досягнути своєї мети і жодних перешкод для цього не існувало. Зазначає, що висновки про наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не ґрунтуються на матеріалах справи, є здогадками. Вказує, що слідчим суддею не враховано характеризуючи дані підозрюваного. Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, на відсутність судимостей та прямого умислу, спрямованого на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 . Вважає, що наведене на цій стації кримінального провадження дає можливість застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту, що відповідатиме принципам верховенства права, гуманізму і справедливості.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2019 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 листопада 2019 року включно.

Слідчий суддя мотивував тим, що є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Врахував, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та з його особистих слів в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності. В ході розгляду клопотання доведено, що, враховуючи конкретні обставини та інкриміновану ОСОБА_8 участь у кримінальному правопорушенні, стан підозрюваного в момент його вчинення, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного ОСОБА_8 неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні. На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вчинення таких дій у стані алкогольного сп`яніння, вважав за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід. Дійшов висновку, що, враховуючи наведене, те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, клопотання необхідно задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку суду апеляційної інстанції, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 07 вересня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.п. 13-14), а саме у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині вбивстві ОСОБА_10 .

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, а саме: витягом з кримінального провадження № 0000513 (а.п. 3); протоколом огляду місця події від 06 вересня 2019 року (а.п. 4-8); протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07 вересня 2019 року (а.п. 9-10); іншими доказами.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг його вчинити.

В той час, сторона захисту, заперечуючи обґрунтованість підозри, не наводить переконливих тверджень, як і не надає жодних доказів, які б спростовували причетність, ОСОБА_8 до вчинення злочину.

При цьому, докази на підставі яких зроблено висновок про обґрунтованість підозри є належними та допустимими, під час перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку не встановлено, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку чи не передбаченими способами, вони також підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

Як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція захисника про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах, якими доведено наявність відповідних ризиків, тому доводи захисника ОСОБА_7 в цій частині є безпідставними.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає показання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, про його місце проживання, соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у якому підозрюється ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Стороною захисту, всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, або ж належного обґрунтування про можливість запобігання останнім, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На думку апеляційного суду, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя з врахування даних про його особу та інших обставин дійшов до правильного висновку, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5