Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 536 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представників органу
пробації: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
засудженої: ОСОБА_9 ,
захисника: ОСОБА_10 ,
потерпілої: ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ),
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 червня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про відстрочку виконання вироку Богунського районного суду м.Житомира від 25.03.2019 року щодо неї за ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, -

встановила:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про відстрочку виконання вироку Богунського районного суду м.Житомира від 25.03.2019 року щодо неї за ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України.

Суд першої інстанції умотивував своє рішення тим, що вироком Богунського районного суду м.Житомира від 25.03.2019 року ОСОБА_9 визнано виннуватою та засуджено за ч. 1 ст. 125, ст. 128 до 150 годин громадських робіт, а чинне процесуальне законодавство не передбачає відстрочку виконання вироку при призначенні покарання у вигляді громадських робіт.

В поданій апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити ухвалу про задоволення клопотання про відстрочку виконання вироку Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.201 9року до 29.03 2020 року.

Стверджує, що при постановленні ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 26.06 .2019 року не було застосовано ст. 8 Конституції України ст.7, ст.8, ст.9, ст.536 КПК України. Вона є матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації від 15.04.2019 року № 1924 знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Житомирської РДА і отримує державну допомогу як одинока матір. Відповідно довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської РДА від 15.04.2019 року № 1925 отримує державну допомогу як малозабезпечена сім`я. Відповідно до довідки виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської РДА від 02.05.2019 року № 2215 отримує державну допомогу по догляду за дитиною до трьох років. Також, засуджена стверджує, що має наміри виконати вирок Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2019 року стосовно покарання в виді 150 годин громадських робіт, але на даний час це утруднено в зв`язку з тим, що я має малолітню дитину ОСОБА_14 19.06.2017 року. Не має можливості залишити дочку ОСОБА_14 ні на хвилину, так як вона має гіперактивний характер, дуже емоційна та неспокійна в її відсутність. На даний час збирає документи та має наміри здати ОСОБА_14 до дошкільного навчального закладу, але на це необхідно час та зробити необхідні щеплення. Постійно переїжджає в пошуках житла, а тому звернулась до суду з даним клопотанням. В ч. 1 ст. 536 КПК України не зазначено про відстрочку громадських робіт, але не має заборони на відстрочки громадських робіт. Кримінальне правопорушення, які їй інкримінуються, ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України не є тяжкими, має малолітню дитину віком до трьох років, а тому виконання вироку є утрудненим.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджена ОСОБА_9 та її захисник апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній мотивів, просили задовольнити. Парфенюк додатково пояснила, що на час подання апеляційної скарги її дитина влаштована в дитячий садочок, одна враховуючи її хворобливість, постійно відвідувати його вона не може. Крім того на час апеляційного розгляду вона неофіційно підробляє, та вимушена витрачати на це час, тому виконувати вирок на даний момент вона неспроможна.

Прокурор та потерпіла заперечили проти задоволення апеляційної скарги засудженої, як безпідставної, представники органу пробації також просили залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.536 КК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:
1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;
2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким;
3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.
Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.
Зазначених вимог Закону судом першої інстанції дотримано.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме вироку Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2019 року (а.с.126-128) ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ст.128 КК України, та призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України 50 годин громадських робіт; за ст. 128 КК України 150 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст.125 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді 150 годин громадських робіт.
Таким чином, положеннями ст. 536 КПК України чітко визначено, стосовно якого покарання обвинувальний вирок суду може бути відстрочений та за які саме злочини, виходячи з положень ст.12 КК України, яка передбачає тяжкість злочинів.
При цьому, вказаною нормою закону не передбачено відстрочення виконання обвинувального вироку, яким призначено покарання у виді громадських робіт. Жодних виключень щодо такого покарання як громадські роботи зазначеною статтею КК України не передбачено.
Доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_9 щодо того, що вона є матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Житомирської РДА і отримує державну допомогу як одинока матір; отримує державну допомогу як малозабезпечена сім`я; отримує державну допомогу по догляду за дитиною до трьох років, а такожне має можливості залишити дочку ОСОБА_14 без свого нагляду, так як вона має гіперактивний характер, хоча і заслуговують на увагу, але жодним чином не можуть слугувати підставою до скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та відстрочки виконання вироку щодо неї, оскільки рішення є законним та обгрунтованим.
Не можуть бути обгрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 з приводу того, що ч. 1 ст. 536 КПК України не зазначено про відстрочку громадських робіт, але не має заборони на відстрочку громадських робіт, а кримінальні правопорушення, які їй інкримінуються, ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України не є тяжкими, оскільки положення ч.1 ст.536 КПК України є імперативними, тобто категоричними і не можуть трактуватися по іншому.
Таким чином, доводи апеляційної скарги засудженої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, підстави до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду відносно ОСОБА_9 відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 червня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про відстрочку виконання вироку Богунського районного суду м.Житомира від 25.03.2019 року щодо неї за ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: