УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/2589/19

Провадження №: 1-кс/755/6049/19

"02" вересня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000017 від 11.02.2019, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слід вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, встановив :

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, у рамках вказаного кримінального провадження, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слід вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, оскільки після отримання Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві його клопотання, що було подане, у порядку ст. 220 КПК України, останнє, у строки регламентовані вказаною статтею зазначеного Кодексу, не розглянуто.

Сторони у судове засідання будучи повідомленими про нього, згідно положень ст. 135 КПК України, не прибули, від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті та проаналізувавши наявні матеріали установив таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Згідност. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, у цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2019 в провадженні № 11-945сап18).

У скарзі її автор виніс на розгляд слідчого судді питання про не розгляд у строк регламентований ст. 220 КПК суб`єктом оскарження його клопотання про виконання слідчих/процесуальних дій, визначених ухвалами слідчих суддів цього місцевого суду постановлених у рамках розгляду попередніх скарг ОСОБА_3 .

Йдеться мова про 13ухвал слідчих суддів постановлених, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, якими було зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 220 наведеного Кодексу.

При цьому, чіткий перелік (найменування) таких слідчих/процесуальних дій у клопотанні не наводиться, а міститься посилання про виконання слідчих/процесуальних дій, визначених ухвалами слідчих суддів цього місцевого суду постановлених у рамках розгляду попередніх скарг ОСОБА_3 .

Тобто, є дійсним факт того, що 13ухвалами слідчих суддів постановлених, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, уже зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 220 наведеного Кодексу, тобто про ті дії, які повторно автор скарги просить зобов`язати орган досудового розслідування учинити за ними дію.

Однак, у порядку п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчим суддею, тобто суддею суду першої інстанції, уже здійснено у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та за наслідками власне такого контролю уже постановлено 13 судових рішень, якими зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 220 наведеного Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 532 КПК, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

На цей час, фактично ідеться мова про не виконання наведених ухвал.

Адже, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК).

При цьому, у разі наявності такого роду ситуації дане питання не підлягає урегулюванню, у порядку ст. 220 КПК.

Так, як відповідно до ст. 129-1 Конституції України згідно із Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 саме держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення, відповідно до ст. 129-1 Конституції України згідно із Законом № 1401-VIII від 02.06.2016, здійснює суд. Для прикладу, це питання може бути вирішене, згідно ч. 1 ст. 534 КПК, яка регламентує, що у разі необхідності, зокрема, спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Також, слід зазначити, що у разі не виконання ухвали слідчого судді, заявник, має право подати відповідну заяву до прокуратури про вчинення злочину за ст. 382 КК України.

Однак, даже питання (забепечення виконання ухвал) не може бути вирішено шляхом повторного зобов`язання учинити дію орган досудового розслідування за клопотаннями ОСОБА_3 за якими орган і так має учинити дію.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, згідно ст. 26 КПК, щодо вирішення лише тих питань, що винесені на розгляд особою, яка подала скаргу,вважає, що скарга не підлягає задоволенню, так як бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема, слідчих (розшукових), дій уже була констатована під час здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчим суддею, у порядку п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, та за наслідками власне такого контролю уже постановлено низку судових рішень, якими зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 220 наведеного Кодексу.

За наслідками розгляду даного провадження з доданих до скарги матеріалів не можливо констатувати факт того, що ОСОБА_3 попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого, за якими слідчими суддями ще не здійснювався відповідний контроль за дотриманням прав та свобод у порядку п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000017 від 11.02.2019, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слід вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1