ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 489/4147/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/986/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст. 15, п.1,5,7 ч.2 ст. 115,
ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000505 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2019 року про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.п. 1,5,7 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2019 року повернуто прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.п. 1,5,7 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.
Суд виходив із того, що органом досудового розслідування допущено суттєві протиріччя у визначеності направленості умислу ОСОБА_7 , оскільки в обвинувальному акті вказано на мотиви вчинення обвинуваченим злочину, які, на думку суду вочевидь протирічять один одному.
Суд дійшов висновку, що мотив вчинити самогубство є особистим і суперечить інкримінованому обвинуваченому за аналогічних обставин хуліганському мотиву, який характеризується порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства в цілому. Окрім того, мотив на вчинення самогубства виключає наявність умислу на вбивство.
Також, органом досудового розслідування інкриміновано направленість умислу на вбивство двох або більше людей, а саме невизначену кількість жителів квартир будинку АДРЕСА_1 , в той час, як потерпілими у справі визнано 12 мешканців зазначеного будинку, однак суду першої інстанції було не зрозуміло у зв`язку з чим не було визнано у якості потерпілих, інших жителів вказаного багатоквартирного будинку.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Посилається на те, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Зазначає, що висування обвинувачення є виключно компетенцією прокурора, і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим, постановляючи ухвалу, суд вийшов за межі наданих повноважень та надав оцінку щодо суті викладу обвинувачення, що є неприпустимим.
Стверджує, що в обвинувальному акті конкретно та повно викладені фактичні обставини суб`єктивної сторони кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію злочину, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що переконання прокурора ніяким чином не перешкоджає призначення справи до розгляду та ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Захисник долучила письмові заперечення на апеляційну скаргу.
Потерпілі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду провадження, в судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Положеннями ч.2 ст. 291 КПК України встановлено вичерпний перелік відомостей, які повинні міститися в обвинувальному акті.
Згідно із приписами п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає наявність саме в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Положеннями ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, із зазначенням форми вини, мотиву його вчинення, так як вони були встановлені органом досудового розслідування, тобто зазначені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
Наведені в процесуальних документах фактичні дані у своїй сукупності дають уявлення стосовно елементів складу кримінальних правопорушень, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Підстав, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта судова колегія не вбачає.
Приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, суд першої інстанції має виходити також із положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.
У разі, коли в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину, або про недоведеність вини особи , то КПК України передбачає процесуальні рішення, які має прийняти суд у таких випадках за результатами судового розгляду.
Повертаючи обвинувальний акт суд вдався до аналізу зазначених у ньому фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленим , що може бути здійснено лише на стадії судового розгляду, а не підготовчого судового засідання.
Вказівка суду на невизначеність інших мешканців багатоквартирного будинку у якості потерпілих не може бути визнана підставою для повернення обвинувального акту.
У відповідності до приписів ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілої.
Таким чином, законодавець визначив процесуальний механізм набуття у особи прав та обов`язків потерпілого, та як наслідок отримання такого процесуального статусу у кримінальному провадженні.
Обвинувальний акт має містити відомості щодо потерпілих, і ці відомості у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 наявні. При цьому в акті зазначено, що умисел був спрямований на вбивство мешканців будинку, які на той час перебували у ньому і вказано який саме потерпілих.
Суд не вправі давати вказівки органу досудового розслідування щодо визнання тих чи інших осіб потерпілими.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду через невідповідність змісту обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Ухвала суду від 04.09.2019 року, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В матеріалах кримінального провадження міститься клопотання прокурора спрямоване до Миколаївського апеляційного суду 27 вересня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів.
Вбачається, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 03 жовтня 2019 року включно.
Ухвалою Верховного суду від 01 жовтня 2019 року вказане кримінальне провадження передано на розгляд до Херсонського апеляційного суду.
Зазначене кримінальне провадження зареєстровано у канцелярії Херсонського апеляційного суду 07.10.2019 року.
В ході підготовки до апеляційного розгляду зазначеного кримінального провадження, встановлено, що 03.10.2019 року ОСОБА_9 був звільнений з-під варти у зв`язку з не продовженням строків тримання під вартою.
Прокурор в суді апеляційної інстанції не підтримав клопотання , вказуючи на те, що воно не підлягає розгляду по суті.
Інші учасники судового провадження підтримали позицію прокурора.
Таким чином, на момент надходження матеріалів даного кримінального провадження до Херсонського апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_9 вже був звільнений з-під варти з установи попереднього ув`язнення, прокурор в ході апеляційного розгляду не підтримав клопотання прокурора спрямоване до Миколаївського апеляційного суду 27 вересня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів, а відтак колегія суддів позбавлена процесуальної можливості розглядати по суті це клопотання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2