Справа № 471/1142/14-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

24 вересня 2019 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазіщина Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, приватного підприємця, проживающого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України;

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Веселинівського районного суду знаходяться матеріали кримінального провадженя, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000216, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України.

24.09.2019 року до суду від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ..
В клопотанні прокурор зазначає, що ухвалою Веселинівського районного суду від 04.08. 2019 року відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.10. 2019 року.

Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризику, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що є всі підстави продовжити застосування відносно ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив суд продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики зазначені в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення даного клопотання, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки останній раніше не судимий, має міцні соціальні звязки, є приватним підприємцем та приймав активну участь в боєвих діях по захисту держави.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши докази при розгляді цього клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених частиною першою вказаної статті.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу не зменшилися.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що в судовому засіданні прокурором не доведені ризики передбачені п. п. 3, 5, ст. 177 КПК України , зокрема незаконного впливати на потерпілого, свідка та вчинити інше кримінальне правопорушення, однак підтверджено ризик передбачений п. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховуватись від суду.

ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характризується позитивно, приймав участь в захисті держави Україна.

Разом з тим він не має міцних соціальних зв`язків, раніше переховувався від суду та перебував в розшуку і обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України.
Згідно ст. 176 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.
Зокрема, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому переховуватись від суду.
Застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від суду, так як він раніше ухилявся від суду та перебував в розшуку.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому судом прийнято рішення не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 03.10 2019 року, а судове провадження ще не завершено та враховуючи, що будь - яких даних про відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не встановлено, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 199, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто по 22 листопада 2019 року включно.
Строк дії ухвали в частині тримання під вартою закінчується о 24.00. год. 22 листопада 2019 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена доМиколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Голосуючий суддяОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3