У Х В А Л А
Іменем України

18 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наразі продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики, які слугували підставою для ув`язнення обвинуваченого та виправдовують подальше тримання його під вартою.

Обвинувачений та захисник вважали за можливе змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, вказуючи про наявність в обвинуваченого постійного місця проживання.

Потерпіла підтримала позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд вважає неґрунтовним клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на таке.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 194 КПК України зобов`язано суд встановити, чи доводять надані прокурором докази обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину.
Разом з тим, сама по собі тяжкість покарання за інкримінований злочин не може слугувати єдиним обґрунтуванням для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже це нівелює вимогу про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
У свою чергу стороною обвинувачення суду не було доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, який унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд ураховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у розшуку не перебував, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що наразі допитані усі свідки та досліджені усі докази у даному кримінальному провадженні. У свою чергу, прокурор не представив суду будь-яких доказів про існування ризиків, що обгрунтовують подальше ув`язнення обвинуваченого.
Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який через призму своїх рішень, зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України», неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.
З огляду на викладене, суд вважає недоцільним подальше ув`язнення ОСОБА_6 та вважає за можливе обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, із носіннями електронного засобу контролю, що, на переконання суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Отже, керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 16 листопада 2019 року.
Звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити ОСОБА_6 з 22 години до 06 години залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 16 листопада 2019 року.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 16 листопада 2019 року з`являтися на виклики до Житомирського районного суду та цілодобово носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному органу Національної поліції.
Зобов`язати вказаний орган негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_6 , повідомити про це Житомирський районний суд Житомирської області та закріпити обвинуваченому електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися у житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: