Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2879/19
Провадження № 1-кс/572/1074/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000901 від 18.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні 0000901 від 18.09.2019 року, а саме на: деревину породи дуб необрізаний в кількості приблизно 1 м3, яка знаходилась в автомобілі марки "MERSEDES-BENS" реєстраційний номер НОМЕР_1 , та власником якої є відповідно до товарно-транспортної накладної ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження вказує, що слідчим відділенням Сарненського СВ ГУ НП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню 0000901 від 18.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Зазначене майно залучено у якості речових доказів у даному кримінальному провадженні постановою слідчого СВ Сарненського РВ ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 .

Дослідивши клопотання та матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

В матеріалах справи міститься накладна №191 від 09 вересня 2019 року, згідно якої ОСОБА_4 відпущено СГПП "Дружба" с. Журавичі Киверцівського району Волинської області пиловник дуб, відомості, які містяться в накладній, органом досудового слідства не спростовані, не надано доказів того що, органами поліції була проведена документальна звірка з СГПП "Дружба" та те, що зверталися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів щодо відпуску деревини. Зважаючи на той факт, що органом досудового слідства не спростовано походження деревини, яку перевозив ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання і вважає, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: