справа № 462/3062/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого-цивільного відповідача: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

потерпілих цивільних позивачів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих

цивільних позивачів - адвоката: ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000669 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, суд

в с т а н о в и в :

27 лютого 2016 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 перебували у квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться на третьому поверсі будинку, де святкували день народження ОСОБА_15 . У цей час, задзвонив дзвінок вхідних дверей вказаної квартири, на що ОСОБА_17 разом з ОСОБА_8 підійшли до дверей з метою пересвідчитись хто дзвонить у квартиру. Підійшовши до вхідних дверей, останні через вічко вхідних дверей квартири пересвідчились, що у спільному з сусідніми квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 у коридорі нікого немає. У свою чергу, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 залишились квартирі АДРЕСА_5 . Після цього, ОСОБА_17 та ОСОБА_8 відчинили вхідні двері вказаної квартири, вийшли у спільний коридор квартир та підійшли до вхідних дверей, які відділяли даний коридор від сходової клітки будинку АДРЕСА_6 , з метою пересвідчитись хто дзвонить у квартиру АДРЕСА_5 , так як дзвінок вхідних дверей не переставав дзвонити.

Відчинивши двері спільного коридору та вийшовши на сходову клітку, ОСОБА_8 та ОСОБА_17 побачили, що на сходовій клітці перебувають ОСОБА_6 та його матір ОСОБА_18 , які проживають у квартирі АДРЕСА_7 , яка знаходиться на четвертому поверсі будинку, над квартирою АДРЕСА_5 , що у вказаному будинку.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_18 звернулись до ОСОБА_8 та ОСОБА_19 з вимогою припинити порушувати тишу у квартирі АДРЕСА_5 , оскільки вже був нічний час та останні заважають ОСОБА_6 та ОСОБА_18 відпочивати. На це ОСОБА_8 та ОСОБА_17 пояснили, що вони святкують день народження та пообіцяли ОСОБА_6 та ОСОБА_18 не порушувати тишу, однак, після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_18 словесний конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_20 не припинили.

В ході словесного конфлікту, ОСОБА_6 перебуваючи на сходовій клітці третього поверху будинку №162 на вул. Любінській у м. Львові, керуючись малозначним приводом, а саме через порушення тиші в нічний час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли на підставі зазначеного конфлікту, маючи умисел на вчинення умисного вбивства, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 тримаючи у своїй правій руці ніж, який на той момент мав із собою, наніс ОСОБА_21 клинком вказаного ножа два удари в ділянку грудної клітки спереду та у поперек, заподіявши тілесні ушкодження, два з яких поранення грудної клітки зліва із проникненням у плевральну порожнину, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що стало причиною смерті та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, та поранення м`яких тканин попереку справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

В ході нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , на сходову клітку із квартири АДРЕСА_5 вийшла ОСОБА_15 та разом з ОСОБА_8 почала відтягувати ОСОБА_19 від ОСОБА_6 до вхідних дверей спільного коридору квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

Після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовій клітці третього поверху будинку АДРЕСА_6 , керуючись вищевказаним малозначним приводом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли на підставі вищезазначеного конфлікту, продовжив розпочаті ним злочинні дії, маючи умисел на вчинення умисного вбивства, з метою реалізації злочинного умислу, тримаючи у своїй правій руці цей же ніж, наніс ОСОБА_15 клинком вказаного ножа п`ять ударів у різні частини тіла, чим спричинив ОСОБА_15 проникаюче колото-різане поранення спини з ушкодженням печінки, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент його спричинення і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Проникаючі колото-різані поранення передньої черевної стінки та правої бокової поверхні черевної стінки, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення і в даному випадку в значній мірі могли сприяти зовнішній кровотечі та смерті. Колото-різана рана в ділянці крила тазової кістки зліва та колото-різана рана у верхньо - зовнішньому квандранті лівої сідниці мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовій клітці третього поверху будинку №162 на вул. Любінській у м. Львові, керуючись вищевказаним малозначним приводом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли на підставі вищезазначеного конфлікту, маючи умисел на вчинення умисного вбивства, продовжив розпочаті ним злочинні дії - тримаючи у своїй правій руці цей же ніж, наніс ОСОБА_8 клинком вказаного ножа два удари у спину, чим заподіяв рану задньої поверхні нижньої частини грудної клітки справа, яка проникає в праву плевральну порожнину, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та рану поперекової ділянки спини зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з незалежних від нього причин, оскільки в подальшому остання була доставлена в лікувальний заклад, де було надано медичну допомогу.

Після цього, ОСОБА_6 з місця події пішов у невідомому напрямку та до 27 лютого 2016 року о 19:14 год., переховувався від органів досудового розслідування, в ході чого викинув знаряддя вчинення злочину - вищезазначений ніж, яким спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , після чого з`явився до правоохоронного органу та був затриманий.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні заперечив та вказав, що станом на 27.02.2016р. він проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_18 у квартирі АДРЕСА_7 . Вказав, що ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 проживали у квартирі АДРЕСА_5 вказаного будинку, де постійно влаштовували шумні вечірки, які заважали ОСОБА_6 та його матері. Пояснив, що у нього виникали суперечливі, конфліктні ситуації з мешканцями квартири АДРЕСА_5 впродовж 10 років. У ніч на 27.02.2016 р. з 19:00 год. до 02:00 год. з квартири АДРЕСА_5 було чути крики та гучну музику. Він вирішив вийти з квартири та подивитися звідки чути крик. Побачивши світло у квартирі АДРЕСА_5 , що на третьому поверсі та почувши крики, гучну музику, він подзвонив у вхідні двері вказаної квартири двічі, з інтервалом 1-2 хв. Двері відчинив ОСОБА_14 , на що він зробив йому зауваження з приводу гучної музики, бо вже пізня година та сказав, що у нього хвора мати, яка знаходиться на лікарняному та відпочиває. Однак, ОСОБА_14 у грубій формі вказав, щоб він забирався геть, вийшов на сходову клітку та почав висловлюватися нецензурними словами та погрожувати. Вказану сварку почула мати ОСОБА_6 , яка вийшла на коридор та звернулася до них, щоб вони перестали погрожувати, сказала що буде звертатися до поліції, що їх обурило. ОСОБА_14 розлютився та почав погрожувати ОСОБА_18 , а потім бігти за нею. У ОСОБА_14 в руках був ніж, тому ОСОБА_6 почав його переслідувати, і коли він був між третім та четвертим поверхом, він схопив ОСОБА_14 за плече, нащо він повернувся до ОСОБА_6 та почав нападати на нього з ножем, який тримав у правій руці та рукояткою ножа завдав удар по голові, потім завдав другий удар ріжучий по правій руці. ОСОБА_14 продовжував наступати та наносив удари, під час чого ОСОБА_6 стояв нижче від ОСОБА_14 . Однак, ОСОБА_14 зашпортався і впав. Після падіння, з його рук випав ніж, що побачив ОСОБА_6 коли вони знаходилися на третьому поверсі. ОСОБА_6 підняв ніж та заховав від ОСОБА_14 , щоб він не міг ним скористатися та нападати на нього. Проте, ОСОБА_14 не зупинявся, продовжував нападати з кулаками та криками, що супроводжувалося погрозами про вбивство. ОСОБА_6 вказав, що не мав змоги повернутися у квартиру та не мав змоги спуститися на перший поверх, щоб вийти з будинку. В цей час, підбігла ОСОБА_15 з газовим балончиком та почала розбризкувати в очі ОСОБА_6 , у результаті чого він себе дуже погано почував та не мав можливості вийти з цієї ситуації, пробував якось захиститися, але не виходило. З метою самооборони ОСОБА_6 тримав ніж на витягнутій руці. ОСОБА_14 продовжував постійно кидатися на ОСОБА_6 , в якого у руках був ніж, який він підняв. Вказав, що не наносив удари потерпілому ОСОБА_14 , а такі спричинені саме тим, що потерпілий нападав на нього. У цей момент із квартири вибігла ОСОБА_8 , яка кинулася на допомогу ОСОБА_14 із сковорідкою. Почала наносити удари та віддала сковорідку ОСОБА_14 , який продовжив наносити удари ОСОБА_6 . У подальшому, ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 зайшли до своєї квартири, у яку ОСОБА_6 не заходив. Пояснив, що не мав ніякого умислу на вбивство, а хотів захистити здоров`я та життя своєї матері та своє. Після цих подій ОСОБА_6 піднявся по сходовій клітці до своєї квартири, а його мати сказала, що буде викликати поліцію та швидку допомогу. В цей час ОСОБА_6 на деякий час залишив місце події для того щоб усвідомити, що сталося. Також пояснив, що під час обшуку у його квартирі виявлено газові балончики, які вони з мамою носили із собою щоб оборонятися від безпритульних собак на вулиці. Однак, у вечір події, він не застосовував газовий балончик, прийшов до мешканців квартири АДРЕСА_5 лише щоб зробити зауваження. Натомість, ОСОБА_15 та ОСОБА_8 застосовували газовий балончик відносно нього. Також вказав, що свідком вказаних подій був ОСОБА_22 , який знаходився в цей час на четвертому поверсі, а конфлікт відбувався на третьому поверсі. Чому не заявляв клопотання про допит даного свідка на досудовому слідстві та під час визначення обсягу та порядку дослідження доказів, ОСОБА_6 пояснити не зміг. Крім цього, вказав, що з боку потерпілих були погрози та залякування його матері та сусідів. Пояснив, що ніж викинув у каналізаційний колодязь, щоб більше ніхто не міг ним скористатися. ОСОБА_6 зазначив, що перевищив межі оборони, так як захищав своє життя та життя своєї матері. Пояснив, що він завдав два удари ОСОБА_14 та один удар ОСОБА_15 , наявність інших поранень, зокрема, на спинах потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , пояснити ОСОБА_6 не зміг. Заявлені цивільні позови не визнає, шкоду не відшкодовував. Щиро розкаюється, що таке сталося, наполягає, що не мав умислу на вбивство, а лише перевищив межі необхідної оборони, не думав, що таке станеться, просить суд увалити справедливе рішення.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим, суд переконаний, що факт скоєння злочинів та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій стверджується зібраними та дослідженими судом доказами у справі.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_8 , згідно яких 26 лютого 2016 року вона прийшла додому після роботи близько десятої години вечора. У квартирі знаходились її сестра ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , подружжя ОСОБА_23 та ОСОБА_24 з маленькою дитиною та ОСОБА_25 , святкували день народження її сестри ОСОБА_15 у дуже тісному колі. Подружжя залишили квартиру близько дванадцятої години вечора. Спілкувалися, було застілля, працював тихенько телевізор, який часто переключали, знаходячи музичні канали. Близько другої години ночі здзвонилися з мамою ОСОБА_10 та домовилися, що вона вийме ключ із дверного замка вхідних дверей, щоб серед ночі не турбувати своїм поверненням. З ОСОБА_25 вирішили викликати завчасно таксі о 02 год. 30 хв., щоб в третій годині могли повернутися додому. Близько 02:20 год. пролунав дзвінок у двері квартири, спочатку його проігнорували, однак в двері не тільки дзвонили, але почали голосно стукати. Так як по сусідству живуть молоді люди з маленькою дитиною, в якої поганий сон, вирішили відкрити двері. Вона із ОСОБА_26 , встали з-за столу, підійшли до дверей, заглянула у вічко дверей, однак нікого біля дверей не було. В цей момент зрозуміла, хто це може бути. Тоді вийшли в коридор, який є спільним для трьох квартир та відділений від сходової клітки дверима. На сходовій клітці були ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Ближче до ОСОБА_8 та ОСОБА_29 стояла ОСОБА_30 , ОСОБА_27 трошки далі. ОСОБА_30 кричала та вимагала дотримуватися тиші у нічний час, на що вона вибачилася. Це не зупинило ОСОБА_30 , яка продовжувала кричати, тоді ОСОБА_31 у спокійному тоні звернув увагу та просив добирати шанобливі слова при зверненні до сторонніх осіб. Зрозумівши, що розмови у них не вийде, вона взяла ОСОБА_29 за руку і наголосила, що звук телевізора зроблять ще тихіше. Однак, ОСОБА_27 навздогін сказав: «повиключали все світло та вже мені вляглися, і щоб я взагалі вас тут не чув», на що ОСОБА_31 відповів, що ОСОБА_27 не має права вказувати, що їм робити. Після цього, ОСОБА_32 та ОСОБА_31 розвернулися та заходили в двері спільного коридору, як в цей момент ОСОБА_27 вхопив ОСОБА_29 за руку, потягнув до ліфта з наміром продовжити розмову на вулиці. Вона взяла ОСОБА_29 за іншу руку, підтягнула до себе, сказала, що ніхто нікуди не піде, і вони йдуть додому. ОСОБА_30 почала кричати, ображати, обіцяти, що викличе поліцію, на що вона погодилася. ОСОБА_33 весь час говорив, тільки його дуже важко було зрозуміти, тому спілкувалася із ОСОБА_28 . ОСОБА_32 та ОСОБА_31 знову розвернулися і попрямували до квартири, але ОСОБА_34 це не зупинило, він вдруге схопив ОСОБА_29 за руку, потягнув до ліфта. Вона, у свою чергу, зробила те саме, але ОСОБА_31 попросив її відпустити його руку, що вона і зробила та відійшла на два кроки. Так виглядало, що конфлікт був вичерпаний, ОСОБА_30 піднялася на третю сходинку догори, вона стояла збоку, ОСОБА_31 лицем до ОСОБА_35 . Однак, ОСОБА_30 продовжила кричати та ображати, на що ОСОБА_31 розвернувся до ОСОБА_30 лицем та черговий раз зробив зауваження. Відтак, ОСОБА_27 лівою рукою захопив ОСОБА_29 за шию і підняв праву руку. На цей момент у ОСОБА_29 дуже скривилася шия та ОСОБА_32 подумала, що ОСОБА_27 скрутив ОСОБА_36 шию, а тому схопилася за ліву руку ОСОБА_35 . Пояснила, що не сподівалася, що в обвинуваченого в руках може бути ніж, не бачила його, хоча під`їзд був освітлений. Однак, пізніше згадала, що під час діалогу, ОСОБА_27 постійно тримав праву руку у кишені штанів, згодом зрозуміла, що він мав при собі ніж. ОСОБА_31 впирався у грудну клітку ОСОБА_34 та не міг ніяк витягнути своєї руки. ОСОБА_8 також почала відбирати руку, однак не могла справитися, а ОСОБА_30 в цей момент кричала: «так, давай». На крики вибігла сестра ОСОБА_15 та також вчепилася у руку ОСОБА_34 , яку намагалася відтягнути, однак не могли його побороти та не могли відтягнути ОСОБА_29 від обвинуваченого. Через деякий час звільнили ОСОБА_29 з обіймів ОСОБА_34 та почали відтягувати його. ОСОБА_30 у цей час спускалася по сходах та розпилювала рідину з газового балончика. Несучи до квартири ОСОБА_29 , ОСОБА_15 його тримала за верхню частину тіла під руки, а ОСОБА_8 - за поясницю. Коли вони переступили поріг та її тіло повністю було у спільному коридорі, відчула біль і ніби щось тріснуло, повернувши голову назад, побачила у руці ОСОБА_34 ніж, тоді відчула на собі другий удар. Зайшовши в квартиру, зрозуміла, що ОСОБА_36 дуже погано. Почала кричати до ОСОБА_37 , щоб викликала швидку допомогу та поліцію. У цей момент не розуміла, що медична допомога потрібна і їй, і ОСОБА_15 . У ОСОБА_29 була сильна кровотеча в області серця, не знала яким чином зупинити, стримувала пальцями. В цей момент ОСОБА_8 знову дзвонила на станцію швидкої допомоги, запитувала коли вони прибудуть. Після цього, подзвонила матері ОСОБА_10 . На їхні крики вийшов сусід, який повідомив, що він викликав швидку допомогу. В цей момент ОСОБА_31 втрачав свідомість. Коли саме приїхала поліція ОСОБА_8 не пам`ятає. Повідомила поліції, що злочин вчинили сусід ОСОБА_27 із своєю мамою ОСОБА_28 .

Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_9 , квартира АДРЕСА_2 належала йому на праві приватної власності, яку він подарував старшій доньці ОСОБА_8 , де станом на 26 лютого 2016 року проживали його діти ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . 26.02.2016 року його доньці ОСОБА_15 виповнилося 27 років. О 17.00 годині цього ж дня прийшов її привітати та покинув квартиру близько 19 години 30 хвилин. Гостей у неї не було, сказала, що можливо хтось прийде та ствердила про прихід свого нареченого ОСОБА_38 . Про трагедію дізнався 27 лютого 2016 року десь між 08.00 год. та 08 год. 30 хв. від колишньої дружини ОСОБА_10 , яка в телефонній розмові повідомила, що їхніх дітей порізали та вбили, про те, що ОСОБА_39 померла при транспортуванні до лікарні, а ОСОБА_40 на операційному столі. Також при зустрічі в морзі вона повідомила, що дітей порізав сусід зверху, і він зрозумів про кого іде мова. У подальшому, про те, що вбивство скоїв сусід зверху, сказала і ОСОБА_8 , яка також розповіла, що серед ночі прийшли ОСОБА_27 та ОСОБА_30 , вчинили скандал, під час якого ОСОБА_18 розпилювала рідину з балончика, а ОСОБА_6 наносив удари ножем.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , згідно яких 26.02.2016 року у її дочки ОСОБА_15 було день народження, святкування якого у неї вдома перенесли на суботу. Вранці 26.02.2016 р. ОСОБА_10 прийшла у квартиру АДРЕСА_2 щоб привітати ОСОБА_15 . О десятій годині вечора цього ж дня вона зателефонувала до дітей, слухавку взяла ОСОБА_41 , яка повідомила, що тільки прийшла додому, трішки посидить і прийде до неї допомогти приготуватися до святкування дня народження, але ОСОБА_10 їй відмовила. Близько другої години ночі вони здзвонилися, ОСОБА_41 сказала, що будуть прибирати та викликати таксі. О четвертій годині ночі задзвонив телефон, у слухавку кричала ОСОБА_42 , просила негайно прийти, бо їх порізали сусід зверху та його мама. ОСОБА_30 розпилювала газовий балончик, а ОСОБА_27 наносив ножові удари. Сказала, що з ними все добре, однак ОСОБА_40 входить в кому. ОСОБА_10 бігла на вулицю Любінську через вулицю Виговського та, проходячи повз травмпункт, бачила ОСОБА_6 . Прийшовши на місце події, біля під`їзду стояли чотири екіпажі поліцейських та одна швидка допомога. Під`їзд був весь в крові. На підлозі лежала ОСОБА_39 та була сірого кольору. ОСОБА_42 просила про допомогу, так як в неї текла кров, на спині були ножові поранення в області легень та ближче до нирок.

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка повідомила, що про трагедію дізналася зі слів матері ОСОБА_12 , яка зателефонувала їй о шостій годині ранку 27 лютого 2016 року та повідомила, що ОСОБА_29 поранено, про що їй повідомили ОСОБА_16 та двоє чоловіків, та потрібно їхати в лікарню, бо його оперують. Сказала, що подробиці трагедії їй невідомі. Після розмови з мамою ОСОБА_11 зателефонувала до ОСОБА_15 , однак слухавку підняла ОСОБА_43 та сказала, що ОСОБА_39 померла, а ОСОБА_26 роблять операцію. У подальшому, із слів ОСОБА_44 , вона дізналася, що до них у квартиру АДРЕСА_2 прийшов сусід, який проживає поверхом вище разом із своєю матір`ю. В них була розмова, виник конфлікт, сусіди звинувачували у порушені тишини у нічний час. Вказала, що також із слів ОСОБА_32 вона дізналася про те, що ОСОБА_30 під час сварки розпилювала газовий балончик, ображала, висловлювалася нецензурними словами, а ОСОБА_27 наносив удари ножем.

Показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка повідомила, що 26 лютого 2016 року її син ОСОБА_14 провів частину дня на роботі, також із нею їздив до травмпункту. Пізніше купив квіти і близько восьмої години вечора поїхав до ОСОБА_15 . Близько шостої години ранку 27 лютого 2016 року прийшли ОСОБА_16 та двоє чоловіків, які відрекомендували себе як поліцейські. Один з них був одягнутий у цивільне. Старший за віком повідомив, що сину нанесли ножові поранення та потрібно їхати у восьму лікарню. ОСОБА_12 зателефонувала до ОСОБА_29 , він не відповідав, потім зателефонувала ОСОБА_45 , але вона також не відповідала. ОСОБА_12 зателефонувала до доньки ОСОБА_11 , розказала їй ситуацію. Вказала, що зять поїхав у лікарню, але сина не застав живого. У подальшому вона викликала таксі та поїхала до доньки на вулицю Роксоляни у м. Львові, коли приїхала дізналася про смерть сина. Пояснила, що із слів ОСОБА_8 дізналася про трагедію, а саме, що до них серед ночі прийшли сусіди ОСОБА_27 зі своєю мамою ОСОБА_30 , обвинувачений стояв на сходовій клітці біля дверей, його мама на сходах, вчинили скандал з приводу порушення дітьми спокою. Під час конфлікту ОСОБА_30 кричала, ображала нецензурними словами, на що ОСОБА_40 робив декілька разів зауваження, розпилювала якусь рідину, від якої ОСОБА_46 засліпило, і вона нічого не бачила, а ОСОБА_27 наносив ножові удари.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка засвідчила, що 26 лютого 2016 року близько восьмої години вечора вона разом із ОСОБА_47 приїхали до ОСОБА_15 в гості святкувати її день народження. О десятій годині вечора приїхала ОСОБА_8 . Також було подружжя з маленькою дитиною, які покинули святкування близько дванадцятої години ночі. Було застілля, вживали алкоголь, однак знаходилися в адекватному стані, спілкувалися, слухали музику, яка тихо лунала з телевізора та звук якого постійно контролювала ОСОБА_42 . Час від часу виходили на балкон курити. Переважно виходили ОСОБА_39 та ОСОБА_42 , за компанію виходила і вона, хоча курила електронну сигарету, ОСОБА_40 залишався у кімнаті, який теж курив електронну сигарету. Серед ночі в період з другої години 30 хвилин до третьої години пролунав дзвінок у двері, спочатку не хотіли відкривати, однак дзвонили наполегливо, тоді ОСОБА_40 разом із ОСОБА_48 пішли відкривати двері. Вона із ОСОБА_49 залишилася у квартирі, і в цей момент ОСОБА_39 впевнено сказала, що це прийшли сусіди зверху. Потім свідок почула агресивний крик незнайомої жінки, а ОСОБА_31 робив зауваження, щоб вона не підвищувала тон. Розмова на сходовій клітці тривала близько двох хвилин. Тоді пролунав гуркіт, ніби сильно штовхнули двері, ОСОБА_39 вибігла на сходову клітку. Свідок вказала, що весь конфлікт сприймала на слух, очевидцем не була. Вмить ОСОБА_39 та ОСОБА_42 почали кричати до неї, щоб викликала швидку медичну допомогу. Не розуміла, що відбувається, вибігла в спільний коридор, відкрила двері загального коридору, до яких із квартири декілька метрів, однак відчула як на лице потрапила сльозогінна речовина, яку в цей момент розпилювали, однак хто це робив не знає. Забігла у квартиру, шукала мобільний телефон, для виклику поліції. Перебуваючи між кімнатою та коридором, побачила закривавленого ОСОБА_26 , який падав на підлогу. Людмила сиділа біля нього, а ОСОБА_42 шукала мобільний телефон. Тоді вона вибігла на балкон та викликала поліцію. Побачила, що в ОСОБА_50 текла кров в області грудей. В подальшому, вони поклали ОСОБА_51 на підлогу, підняли светр та побачили поранення в області живота з правого боку і на спині. Людмила була ще при свідомості. В ОСОБА_50 були поранення на спині, вся була закривавлена. Іван на цей час був без свідомості, намагалися самотужки зупинити йому кров. Приїхали екіпажі поліції та швидкої медичної допомоги, оглядали приміщення, медики надавали допомогу. Спочатку медичну допомогу отримав ОСОБА_40 . Медики викликали другу карету, які забрали ОСОБА_26 , пізніше забрали ОСОБА_51 , з якою також поїхала її мама ОСОБА_10 , із третьою каретою швидкої медичної допомоги поїхала ОСОБА_42 . Пояснила, що зрозуміла, що тілесні ушкодження ОСОБА_26 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 спричинив сусід зверху, про якого сказала ОСОБА_39 та до цього ОСОБА_54 розповіла, що вказані сусіди зверху досить дивні люди.

Показаннями свідків ОСОБА_55 та ОСОБА_56 , які кожен окремо засвідчили в суді, що є працівниками КП ЛОР ЛСШМД та між другою та третьою годиною ночі, дату та місце виклику не пам`ятають, поступив виклик. Прибувши на виклик, на місці працювала інша бригада швидкої допомоги, яка здійснювала госпіталізацію потерпілого хлопця та повідомили, що є важка хвора з ураженням черевної стінки, ножове поранення. Зайшовши в кімнату, на підлозі лежала молода дівчина, в неї була колото-різана рана правого підребер`я, інших ран лікар ОСОБА_57 не бачив, потребувала хірургічного втручання, тому було негайно прийнято рішення про госпіталізацію, оскільки перебувала в критичному стані, була без свідомості. Під час госпіталізації проводили позашокові заходи, які передбачені загальними правилами (інфузійна терапія, крапельне введення кровозамінника). Через 15 хвилин у пацієнтки було відмічено зупинку кровообігу, тобто зупинку серця. Реанімаційні заходи не дали ефекту. Про факт смерті повідомили в органи поліції. Після проведення слідчо-оперативних дій, тіло було доставлено в судово-медичну експертизу. Також пояснили, що у квартирі знаходилася сестра померлої, яка була поранена, однак перебувала у задовільному стані та самостійно рухалася, тому свідок ОСОБА_57 запропонував викликати іншу бригаду швидкої медичної допомоги. Вказана дівчина розповіла, що вони святкували день народження, до них прийшов сусід, між ними виник конфлікт і він наніс ножові поранення. Також у квартирі була дівчина 20 - 25 років. Якщо вони і були в стані алкогольного сп`яніння, то хіба легкого ступеню, запаху алкоголю не відчувалося.

Показаннями свідків ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , які станом на 27.02.2016 р. були працівниками патрульної поліції УПП ДПП у м. Львові та кожен окремо в судовому засіданні засвідчили, що виклик за адресою АДРЕСА_6 надійшов між другою та третьою годиною ночі, однак дату виклику чітко не пригадують. На місці трагедії працювало два екіпажі поліції. Вказали, що на сходовій клітці третього поверху та у спільному коридорі біля квартири, де сталося вбивство, були видимі сліди крові. Пояснили, що одна бригада медиків швидкої медичної допомоги забрала пораненого хлопця. У квартирі знаходилося троє дівчат, одна з яких лежала на підлозі, постійно згадувала, про якогось хлопця, а інша поранена, яка була одягнута у темний одяг та на спині мала поріз, надавала їй допомогу. Спілкувалися з дівчиною, яка залишилася неушкодженою, яка сказала, що не була очевидцем події, тільки все сприймала на слух, так як перебувала у кімнаті. Друга карета швидкої медичної допомоги забрали дівчину, яка лежала на підлозі у квартирі. У всіх потерпілих був шок. По обстановці було видно, що у них відбувалося святкування, однак вони перебували у адекватному стані та вели себе організовано, особливо ОСОБА_8 , яка і повідомила, що сусід із четвертого поверху ОСОБА_6 заподіяв їм ножові поранення. Вказали, що двері у квартиру ОСОБА_61 відчинила ОСОБА_18 , яка повідомила, що її син ОСОБА_6 сказав їй викликати поліцію, а сам пішов на вулицю. Також повідомила, що сусіди, які живуть поверхом нижче, святкували, порушували спокій, тому її син, декілька разів навідувався до них та робив зауваження. Пізніше стало відомо, що ОСОБА_6 затримали згодом цього ж дня. Свідки також вказали, що хлопець, якого було поранено, був весь у крові, також поранення мали ОСОБА_15 та ОСОБА_54 . ОСОБА_15 не відповідала на їхні запитання та втрачала свідомість. Її госпіталізували медики другої карети швидкої медичної допомоги. ОСОБА_54 мала поранення спини, неодноразово заходила у ванну кімнату, змінювати одяг, однак була при свідомості.

Показаннями свідка ОСОБА_62 , який вказав, що придбав помешкання, суміжне із квартирою потерпілих, три роки перед трагедією, ніяких нарікань на них ніколи не було. 27.02.2016 р. біля третьої години ночі почув крик жінки, яка голосила: «Не треба. Не треба», і через декілька секунд почув стук у двері, ОСОБА_63 просила допомогти. У квартирі після трагедії бачив ОСОБА_15 , яка трималася за бік, зрозумів, що у неї в цьому місці було поранення, кричала, що сусід зверху їх порізав, також була ОСОБА_54 та ще одна йому незнайома дівчина, а зліва лежав хлопець в крові. Вказав, що він вийшов у під`їзд зустріти медиків, щоб вони не шукали куди саме йти, після чого пішов до себе у квартиру.

Показаннями свідка ОСОБА_64 , яка вказала, що є сусідкою потерпілих по сходовій клітці. У ніч з 26 на 27 лютого була у свого батька та допомагала готуватися до його дня народження. Повернулася додому близько половини першої ночі. На поверсі було тихо, спокійно. Серед ночі, близько 02:30 год. почула крик ОСОБА_44 : «Люся викликай поліцію». Після чого наступила тиша, та через вікно свідок побачила, як у дворі одна карета швидкої допомоги забирає хлопця, а інша дівчину, також у дворі була машина патрульної поліції. Вийшовши зранку з квартири, побачила, що загальний коридор та сходова клітка були у крові, сторонніх речей не було. Від працівників поліції дізналася, що загинуло двоє молодих людей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а ОСОБА_54 поранена. Вказала, що у неї із обвинуваченим ОСОБА_6 та його мамою є неприємні спогади, оскільки обвинувачений кидався на неї із металевою палицею без видимих на те причин.

Висновком комплексної комісійної судово-психіатричної експертизи №57 від 27.04.2016 р., згідно якого ОСОБА_6 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотиповий розлад особистості, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Експерт-психолог дійшов висновку, що у ОСОБА_6 відмічається зниження рівня та продуктивності психічних процесів (пам`яті, уваги, мислення) недостатність та поверхневість критики, послаблений емоційно-вольовий контроль, порушення мотиваційних компонентів психічної діяльності, які могли вплинути на його поведінку, на момент інкримінованих йому дій, але не суттєво /матеріали кримінального провадження, а.с. 8-12/.

Судовий експерт ОСОБА_65 у судовому засіданні вказав, що психічні розлади є різні, але не всі вони здатні впливати на поведінку особи та керувати своїми діями, тобто такого розладу, який у контексті ст. 19, 20 КК України міг би істотно впливати або позбавляти особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зокрема, в даному випадку діагностований у ОСОБА_6 шизотиповий розлад особистості це розлад психічної діяльності, який проявляється дивакуватою поведінкою, аномаліями мислення та емоцій. Проявляється по зовнішньому вигляду, насамперед, це є схильність до соціальної відмежованості із переважанням до усамітнення, і не здатністю або не бажанням (таким тотальним небажанням) утворювати коло близького спілкування, зокрема сімейного кола, що виражалося в тому, що він не включався у продуктивні процеси, займався хатньою роботою. У ОСОБА_6 відсутнє коло близьких друзів, знайомих з якими б він спілкувався, не створював своєї сім`ї, і родинного кола, по суті спілкувався лише з матір`ю.

Судовий експерт ОСОБА_66 у судовому засіданні висновок комплексної комісійної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи №57 від 27.04.2016 року підтвердив та вказав, що у ОСОБА_6 були виявлені психотипові розлади особистості це специфічні розлади характеру, які не позбавляють і не впливають на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 був здатний, як в період інкримінованих дій так і на період проведення експертизи за своїм психічним станом, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і, відповідно, не потребував застосування примусових заходів медичного характеру.

Крім цього, вина ОСОБА_6 стверджується зібраними на стадії досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні документами та висновками експертів.

Так, протоколом огляду місця події від 27.02.2016 р. та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення моргу 8-ї МКЛ м. Львова, де знаходився труп ОСОБА_14 , у якому описано тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_14 , а саме: в області правого соска наявне одне кругле ушкодження із виступом м`яких тканин, на момент огляду частково зашите чорною ниткою, одне кругло-овальне ушкодження нижче лівого соска та одне суцільне подовгасте ушкодження, яке тягнеться від центру грудної клітки до лівої її частини /матеріали кримінального провадження, а.с.16-25/.

Протоколом огляду місця події від 27.02.2016 р., за участю ОСОБА_18 , з якого вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_7 , де вилучено 5 ПЛС сліду руки, 9 металевих ножів, 3 балончики «Терен», ноутбук марки «Самсунг», планшет марки «Uni Pad 9», відеореєстратор «Orion», картка micro SD «Kingston», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 /матеріали кримінального провадження, а.с.27-29/.

Протоколом огляду місця події від 27.02.2016 р. та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що місцем події є сходова клітка на третьому поверсі будинку АДРЕСА_6 між квартирами АДРЕСА_8 . На ділянці коридора розміром 1.5-1м прилеглій до квартири АДРЕСА_3 є група плям речовини бурого кольору розміром 1х1, 10х20 см, які частково зливаються між собою. На правій частині дверей на віддалі 90 см від підлоги та 30 см від правого краю наявна помарка бурого кольору розміром 4х5 см, що свідчить про те, що саме у цьому місці відбулась подія злочину звідки вилучено 10 змивів РБК /матеріали кримінального провадження, а.с.30-45/.

Протоколом огляду місця події від 01.03.2016 р. та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_2 , де виявлено сліди РБК /матеріали кримінального провадження, а.с.55-69/.

Протоколом огляду місця події від 27.02.2016 р. та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється автомобіль швидкої медичної допомоги марки «Пежо», номерний знак НОМЕР_1 , де знаходився труп ОСОБА_15 , у якому описано тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_15 , який після оглягу скеровано для проведення судово-медичної експертизи /матеріали кримінального провадження, а.с. 70-77/.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5354 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поступила у стаціонар КМК ЛШМД 27.02.2016 р. о 18:35 год. із діагнозом: проникаюче ножове поранення правої половини грудної клітки, правобічний гемопневмоторакс. Ножове поранення поперекової ділянки зліва, зовнішня кровотеча. Виписана 09.03.2016 р. /матеріали кримінального провадження, а.с.212/.

Оглянутим у судовому засіданні аркушем із малюнком-описом ножа, який зробив ОСОБА_6 при його допиті та проведенні слідчого експерименту, згідно якого загальна довжина ножа становить 20 см, довжина ручки 9 см, ширина леза 2 см /матеріали кримінального провадження, а.с.159/.

Висновком судово-медичного експертизи трупів експертом ОСОБА_67 №192/2016 від 27.02.2016 р. /закінчено 29.03.2016 р./ встановлено, що причиною смерті ОСОБА_15 є проникаюче колото-різане поранення спини з ушкодженням печінки, що призвело до внутрішньої і зовнішньої кровотечі та гострої крововтрати і підтверджується результатами судово-медичної експертизи її трупа: наявність ознак зовнішньої кровотечі у вигляді просякнення одягу кров`ю та накладання підсохлої крові на шкірі передньої черевної стінки та спини; ознаками внутрішньої кровотечі: трупні плями слабо виражені, блідість шкірних покривів, наявність в черевній порожнині рідкої крові об`ємом біля 1700 мл, виражене малокрів`я внутрішніх органів та даними судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 було виявлено: проникаюче колото-різане поранення спини по прихребтовій лінії справа, на рівні 10-11-го грудних хребців з утворенням раневого каналу, який проникає в черевну порожнину з ушкодженням м`яких тканин спини, підшкірно-жирової клітковини, міжреберних м`язів 10-го міжребер`я справа по прихребтовій лінії, задньої поверхні діафрагми справа та тканини печінки, з напрямком раневого каналу ззаду-допереду, дещо зверху-вниз та зліва-направо; проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки у верхній частині справа, на 3 см нижче реберної дуги по середньо-ключичній лінії, з утворенням раневого каналу, який проникає в праву плевральну порожнину з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, підшкірно-жирової клітковини, хряща 10-го ребра справа по середньо - ключичній лінії, з напрямком раневого каналу спереду-дозаду, знизу-вверх та дещо зліва-направо; проникаюче колото-різане поранення на правій боковій поверхні черевної стінки по передньо-пахвовій лінії, з утворенням раневого каналу, який проникає в черевну порожнину з ушкодженням м`яких тканин та підшкірно-жирової клітковини черевної стінки, з напрямком раневого каналу спереду-дозаду, дещо знизу-вверх та справа-наліво; колото-різану рану в ділянці крила тазової кістки зліва з пошкодженням м`яких тканин і підшкірно-жирової клітковини та напрямком раневого каналу зверху-вниз, зліва-направо та спереду-дозаду; колото-різану рану у верхньо-зовнішньому квандранті лівої сідниці з пошкодженням м`яких тканин і підшкірно-жирової клітковини та напрямком раневого каналу зверху-вниз, дещо зліва-направо та спереду-дозаду; садна по передньо-лівій поверхні грудної клітки, синець та крапковову рану на тильній поверхні правої китиці. Садна по передньо-лівій поверхні грудної клітки утворились посмертно, на що вказує морфологічний характер їх поверхні, а саме світло-коричневе забарвлення, підсихання, ущільнення по типу «пергаментного паперу», та могли виникнути внаслідок реанімаційних заходів (електрокардіостимуляції). Всі інші тілесні ушкодження утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті. Синець та крапковова рана на тильній поверхні правої китиці могли виникнути внаслідок медичних маніпуляцій (ін`єкції). Решта тілесних ушкоджень, а саме: проникаюче колото-різане поранення спини з ушкодженням печінки, проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче колото-різане поранення на правій боковій поверхні черевної стінки, колото-різана рана в ділянці крила тазової кістки зліва та колото-різана рана у верхньо-зовнішньому квандранті лівої сідниці утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне досить гостре лезо та обух «П»- подібної форми, з досить добре вираженими ребрами, на що вказують характер та особливості поранень, а саме: веретеноподібна форма ран з відносно рівними неосадненими краями, гладкими стінками та з гострокутніми і М- та П- подібними кінцями, значне переважання довжини раневого каналу над розмірами шкірного отвору, а також результати медико-криміналістичної експертизи клаптів шкіри зі спини та з правої бокової поверхні черевної стінки. Проникаюче колото-різане поранення спини з ушкодженням печінки має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент його спричинення і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Проникаючі колото-різані поранення передньої черевної стінки та правої бокової поверхні черевної стінки, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення і в даному випадку в значній мірі могли сприяти зовнішній кровотечі та смерті. Колото-різана рана в ділянці крила тазової кістки зліва та колото-різана рана у верхньо-зовнішньому квандранті лівої сідниці мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають./матеріали кримінального провадження, а.с. 2-4/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_67 №51/2016-мк від 18.03.2016 р. /закінчено 23.03.2016 р./, встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи двох клаптів шкіри від трупа ОСОБА_15 у відділенні судово-медичної криміналістики на клапті шкіри зі спини та на клапті шкіри з правої бокової поверхні черевної стінки було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне досить гостре лезо та обух П-подібної форми, з досить добре вираженими ребрами /матеріали кримінального провадження, а.с.9-15/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_68 №16/16 від 27.02.2016 р. /закінчено 21.03.2016 р./ встановлено, що причиною смерті ОСОБА_14 стало гостре знекровлення організму від проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з наскрізним ушкодженням лівої легені та серця. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_19 та при його обстеженні в лікарні виявлено два поранення грудної клітки зліва, проникаючі у плевральну порожнину, одне з яких - з наскрізним ушкодженням лівої легені та серця; одне проникаюче поранення правої половини грудної клітки без ушкодження внутрішніх органів; кожне з цих ушкоджень було небезпечним для життя на момент заподіяння і кожне з них відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Крім цього, виявлено одне поранення м`яких тканин попереку справа, котре мало ознаки легкого тілесного ушкодження, що може викликати короткочасний розлад здоров`я. Всі ушкодження заподіяні незадовго до поступлення в лікарню колюче-ріжучим чи подібним на нього знаряддям, котре мало одне лезо та обух з довжиною клинка не менше 8 см. В крові гр. ОСОБА_14 при поступленні в лікарню виявлено 1.05% етанолу. Кров від трупа гр. ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогеманглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 /матеріали кримінального провадження, а.с.16-17/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_69 №52/2016-мк від 28.03.2016р. /закінчено 31.03.2016 р./, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи трьох клаптів шкіри від трупа ОСОБА_14 у відділенні судово-медичної криміналістики на клаптях шкіри було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню. Колото-різані пошкодження на клапті шкіри з ділянки лівого соска та на клапті шкіри з поперекової ділянки утворились від дії плоского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне досить гостре лезо та обух П-подібної форми з добре вираженими ребрами. Колото-різане пошкодження на клапті шкіри з ділянки правого соска утворилось від дії плоского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав, як мінімум, одне досить гостре лезо /матеріали кримінального провадження, а.с. 22-25/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_70 №124/16 від 15.03.2016 р. встановлено, що у громадянки ОСОБА_8 є наступні ушкодження: рана задньої поверхні грудної клітки справа на рівні 12-го ребра по умовній лопатковій лінії, яка проникає в праву плевральну порожнину, ускладнена правобічним пневмотораксом, рана поперекової ділянки спини зліва, яка сліпо закінчується в прямому м`язі спини. Рани утворились незадовго до поступлення в лікарню 27.02.2016 р. внаслідок дворазової дії гострого колючо-ріжучого предмету, могли бути спричинені від ударів ножем або іншим подібним гострим предметом. Рана задньої поверхні нижньої частини грудної клітки справа, проникаюча в праву плевральну порожнину відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння, рана поперекової ділянки спини зліва відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я /матеріали кримінального провадження, а.с. 29-30/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_71 №421 від 29.02.2016 р., згідно якого у ОСОБА_6 виявлено дві рани на першому пальці правої руки, які утворились від дії гострого предмета, могли виникнути від дії леза ножа 27 лютого 2016 року та за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження /матеріали кримінального провадження, а.с. 32/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_72 №87/2016ц. від 15.03.2016 р. /закінчено 19.03.2016 р./, згідно якого на дев`яти ножах, вилучених у квартирі ОСОБА_6 виявлено клітини зроговілого плоского епітелію. Крові та білка у вищевказаних об`єктах не виявлено /матеріали кримінального провадження, а.с. 36-39/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_73 №310/2016-ім від 15.03.2016 р. /закінчено 24.03.2016 р./, згідно якого на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що кров від трупа ОСОБА_15 , 1989 року народження, відноситься до тупи В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров від трупа ОСОБА_14 , 1988 року народження відноситься до тупи В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров гр-ки ОСОБА_8 , 1981 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО; в слідах на куртці підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкти №2,3) знайдена кров людини і антиген Н ізосерологічної системи АВО. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не знайдені, що не виключає можливості походження даної крові від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від потерпілої гр-ки ОСОБА_8 ; в слідах на куртці (об`єкти №1), на сорочці (об`єкт №4), на штанах (об`єкт №5), на парі кросівок (об`єкти №6,7,8,9,10,11,12.13,14,15) речах підозрюваного ОСОБА_6 , крові не знайдено /матеріали кримінального провадження, а.с. 76-80/.

Висновком судово-медичної імунології експерта ОСОБА_74 №311/2016-ім від 14.03.2016 р. /закінчено 21.03.2016 р./ встановлено, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів, кров від трупа ОСОБА_15 , 1989 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров від трупа ОСОБА_14 , 1988 року народження відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров гр-ки ОСОБА_8 . 1981 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО; у слідах на фрагменті паперу із слідами РБК (об`єкт №1), на фрагменті вати із слідами РБК (об`єкт №2), на марлевому тампоні зі змивами РБК на сходовій клітці (об`єкт №3), на марлевому тампоні зі змивами РБК з шафи на сходовій клітці (об`єкт №4); на марлевому тампоні з дверей квартири АДРЕСА_9 ; на марлевому тампоні зі слідами РБК з дверей на сходовій клітці (об`єкти №7,8,9,10,11,12); на нитках марлі зі слідами РБК (об`єкти №13,14,15); з килимка резинового (об`єкти №16,17,18,19,20,21,22) - предметів вилучених з місця події, виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові ізосерологічної системи АВО, в тому числі від трупа ОСОБА_15 , ОСОБА_14 /матеріали кримінального провадження, а.с.84-90/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_69 №102/2016-мк від 07.04.2016 р. /закінчено 15.04.2016 р./ встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу та двох клаптів шкіри від трупа потерпілої ОСОБА_15 у відділенні судово-медичної криміналістики на передній половині майки було виявлено 2 колото-різаних пошкодження, на задній половинці майки було виявлено 1 колото-різане пошкодження, на передній половинці штанів-джинсів зліва було виявлено 1 колото-різане пошкодження та на клаптях шкіри було виявлене по одному колото-різаному пошкодженню, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав досить гостре лезо та обух П-подібної форми. Враховуючи результати експериментів можна вважати, що вищевказані колото-різані пошкодження не могли утворитись від дії ножа №9 наданого на експертизу. Крім цього, на спинці майки зліва та справа виявлено два наскрізних пошкодження, які, найімовірніше, утворились в процесі експлуатації. Колото-різане пошкодження №1 на передній половинці майки відповідає за локалізацією рані на тілі ОСОБА_15 на передній поверхні живота у верхній частині справа. Колото-різане пошкодження №2 на передній половинці майки відповідає за локалізацією рані на тілі ОСОБА_15 на правій боковій поверхні черевної стінки попередньо-пахвовій лінії. Колото-різане пошкодження №З на спинці майки відповідає за локалізацією рані на тілі ОСОБА_15 на слині по прихребтовій лінії справа. Колото-різане пошкодження на передній половинці штанів-джинсів зліва відповідає за локалізацією рані на тілі ОСОБА_15 в ділянці крила тазової кістки зліва /матеріали кримінального провадження, а.с.154-161/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_69 №101/2016-мк від 07.04.2016 р. /закінчена 15.04.2016 р./ встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу та трьох клаптів шкіри від трупа потерпілого ОСОБА_14 у відділенні судово-медичної криміналістики на футболці було виявлено 2 колото-різаних пошкодження, які утворились від дії колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав як мінімум одне досить гостре лезо, на клаптях шкіри було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне досить гостре лезо та обух з вираженими ребрами і не могли утворитись від дії ножа №9 наданого на експертизу. Крім цього, на футболці були виявлені пошкодження у вигляді розділення рукавів, передка та спинки футболку, які утворились від дії гострої ріжучої кромки якогось предмету і могли бути заподіянні при зніманні одягу під час надання медичної допомоги. Колото-різане пошкодження №1 на передній половинці футболки може відповідати за локалізацією одній з трьох ран на грудній клітці, колото-різане пошкодження №2 на спинці футболки може відповідати за локалізацією рані на попереку трупа ОСОБА_14 /матеріали кримінального провадження, а.с. 214-220/.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_69 №100/2016-мк від 07.04.2016 р. /закінчено 15.04.2016 р./ встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу потерпілої ОСОБА_8 у відділенні судово-медичної криміналістики на задній половинці светра було виявлено два колото-різаних пошкодження, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав як мінімум одне досить гостре лезо. Колото-різане пошкодження №1 на спинці светра зліва відповідає за локалізацією рані на спині потерпілої ОСОБА_8 в поперековій ділянці спини зліва, колото-різане пошкодження №2 на спинці светра справа відповідає за локалізацією рані на тілі потерпілої ОСОБА_8 на задній поверхні грудної клітки справа, на рівні 12-го ребра по умовній лопатковій лінії /матеріали кримінального провадження, а.с. 265-269/.

Висновком експерта судової експертизи холодної зброї ОСОБА_75 №11/968 від 19.05.2016 р. /закінчено 15.04.2016 р./, згідно якого встановлено, що дев`ять ножів вилучених при огляді місця події від 27.02.2016 р. за адресою проживання підозрюваного ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 , вісім є ножами господарсько-побутового призначення, а саме кухонними ножами, виготовленими промисловим способом, один ніж являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії виготовлений саморобним способом /матеріали кримінального провадження, а.с. 173-178/.

Висновком експерта судової експертизи речовин хімічних виробництв ОСОБА_76 №3/345 від 16.05.2016 р., згідно якого встановлено, що 27.02.2016 року в ході огляду місця події працівниками поліції за адресою проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 3 металеві балончики із маркуванням «Терен», в яких виявлено отруйну речовину подразнюючої дії морфолід пеларгонової кислоти і «anti hund», у якому виявлено отруйні речовини подразнюючої дії CN (a-w-) хлорацетофенон) та CS (о-(2) хлорбензиліденмалононітрил) /матеріали кримінального провадження, а.с. 183-185/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2016 р. та фототаблицею до нього /матеріали кримінального провадження, а.с.109-132/, під час якого потерпіла ОСОБА_8 вказала місце події злочину та як ОСОБА_77 наносив їй удари ножем, а також як ОСОБА_6 наносив удари ножем ОСОБА_14 , що також відображено на відеозаписі слідчої дії.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2016 р. та фототаблицею до нього /матеріали кримінального провадження, а.с.191-227/, під час якого ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_7 вказав місце, куди він викинув ніж та продемонстрував обставини конфлікту, а також як ОСОБА_6 наносив удари ножем ОСОБА_14 .

Протоколом огляду місця події від 23.05.2016 р. та фототаблицею до нього, об`єктом огляду є каналізаційний колектор на вул. Городоцькій у м. Львові, що знаходиться на відстані 150 м від будинку АДРЕСА_6 , на який вказав ОСОБА_6 як місце, куди він викинув ніж/матеріали кримінального провадження, а.с. 228-227/.

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що обоє померли ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи здобуті по справі та досліджені в судовому засіданні докази, показання потерпілих, свідків, експертів, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, узгоджені між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами та беззаперечно вказують на скоєння саме ОСОБА_6 зазначених злочинів.

Відтак, суд приходить до переконання, що факт скоєння злочинів та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведена повністю.

Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 про перевищення ним меж необхідної оборони, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 36 КК України кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільне небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільне небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити, зокрема, конкретні діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого.

Натомість, судом не встановлено протизаконного насильства з боку потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , яке за своїм характером створювало б у обвинуваченого ОСОБА_6 права на необхідну оборону.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові 5-34 кс14 від 27 листопада 2014 року право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає в того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Втім, стан необхідної оборони виникає не тільки в момент учинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Суд критично оцінює заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 , так як його твердження про перевищення меж необхідної оборони спростовується дослідженими судом доказами, зокрема характером та кількістю ножових поранень на тілах трьох потерпілих, локалізацією ножових поранень на тілі ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , зокрема поранення у спину, а також показами самого ОСОБА_6 про те, що потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_8 не були озброєні, що на думку суду виключає необхідність застосування самооборони обвинуваченим від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , однак ОСОБА_6 наніс їм декілька ударів ножем, зокрема і у спину, що за даних конкретних обставин справи не відповідало небезпечності посягання, обстановці захисту, поведінці та діям потерпілих, які згідно висновків експерта не завдали обвинуваченому жодного удару у будь-який із життєво важливих органів.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 вказав про нанесення ним двох ударів ножем ОСОБА_14 та одного ОСОБА_15 , що спростовано висновками експертів, та не міг пояснити наявності інших ножових поранень у ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що вказана медиками швидкої медичної допомоги кількість ножових поранень на тілі ОСОБА_15 не відповідає дійсності, оскільки таке спростовується висновками експерта огляду трупа ОСОБА_15 , огляду одягу, який також здійснювався судом при огляді речових доказів, що належав ОСОБА_15 та фототаблицями долученими до вказаних висновків.

Відсутність обставин, які б слугували необхідністю для негайного захисту обвинуваченим ОСОБА_6 свого життя та здоров`я стверджуються і висновком експерта №421 від 29.02.2016 р., згідно якого у ОСОБА_6 виявлено дві рани на першому пальці правої руки, які утворились від дії гострого предмета, могли виникнути від дії леза ножа 27 лютого 2016 року та за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Також, згідно роз`яснень даних у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» №1 від 26 квітня 2002 року суспільно небезпечне посягання на законні права, інтереси, життя і здоров`я людини, суспільні інтереси чи інтереси держави може викликати в особи, яка захищається, сильне душевне хвилювання. Якщо в такому стані вона не могла оцінювати відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту, її дії слід розцінювати як необхідну оборону.

Однак, обвинувачений ОСОБА_6 цілеспрямовано та акцентовано завдаючи удари ножем ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 в область життєво важливих органів, безсумнівно усвідомлював та не міг не усвідомлювати невідповідність його дій небезпечності дій ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та обстановці захисту, яка беззаперечно не вимагала застосування ножа.

Крім цього, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №211/2852/16-к від 25 липня 2018 року, відповідно до якої при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Також, відповідно до позиції викладеної у постанові Верховного Суду № 490/11155/14-к від 20 листопада 2018 року стан необхідної оборони існує лише протягом суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

Однак, як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_6 завідомо знаючи про неприязні відносини між ним та мешканцями квартири АДРЕСА_2 , про що неодноразово вказував під час судового розгляду, не викликав поліцію для припинення шуму та галасливої музики у вказаній квартирі, які, на його переконання заважали йому та його матері ОСОБА_18 , з метою уникнення конфлікту, а навмисно пішов у згадану квартиру сам, а також під час конфлікту із мешканцями даної квартири, не просив свою матір ОСОБА_18 , яка була присутньою при конфлікті і мала змогу зайти у свою квартиру, здійснити виклик поліції з метою припинення конфлікту.

Також, суд враховує свідчення потерпілої ОСОБА_8 про те, що після того, коли вона побачила у ОСОБА_6 у руках ніж, вона не завдавала йому удари, а лише намагалася відтягнути від останнього ОСОБА_14 , а відтак, не вчиняла жодних суспільно небезпечних посягань щодо обвинуваченого та на момент завдання наступних ударів ножем обвинуваченим, у нього була відсутня необхідність негайно припинити будь-які посягання з боку потерпілих, оскільки вони не могли заподіяти негайну та невідворотну шкоду обвинуваченому ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_6 після нанесення ударів ножем ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , жодним чином не намагався надати їм допомогу та невідкладно покинув місце вчинення злочину, а відтак суд переконаний, що такі дії ОСОБА_6 не можуть вважатись необхідною обороною та стверджують про мету обвинуваченого умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .

Крім цього, суд враховує надані покази свідка ОСОБА_18 , матері обвинуваченого, яка вказала, що балончик із речовиною, яка у подальшому була досліджена експертом та віднесена до отруйних речовин, та який був вилучений саме у квартирі, де проживав обвинувачений ОСОБА_6 , свідок, у ніч на 27.02.2016 р. під час конфлікту із сусідами з квартири АДРЕСА_2 , мала у кишені свого халату. Натомість, у квартирі АДРЕСА_2 жодного балончика із отруйними речовинами не виявлено, що спростовує свідчення обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_18 про застосування такої рідини ОСОБА_15 та ОСОБА_8 відносно них.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_18 , щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованих злочинах, оскільки такі спрямовані на його захист та спростовуються дослідженими у судових засіданнях письмовими доказами та показами як потерпілих та свідків. Крім цього, покази свідка ОСОБА_18 є суперечливими в частині того, що ініціаторами конфлікту були саме мешканці квартири АДРЕСА_2 , на думку суду, ОСОБА_18 стверджувати не може, оскільки, як вказали свідок та обвинувачений, вона вийшла на сходову клітку будинку в момент, коли конфлікт вже тривав. Також, суд не приймає до уваги свідчення ОСОБА_18 про те, що саме ОСОБА_14 мав при собі ніж, оскільки свідок вказала, що не дивилася у кишені ОСОБА_6 та не перевіряла їх вміст на предмет наявності у нього ножа, коли він йшов дивитися з якої квартири лунає шум, а тому не може стверджувати, що даний ніж не належав ОСОБА_6 .

Допитані судом за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_78 та ОСОБА_79 , які нічого з приводу обставин кримінального правопорушення повідомити не змогли, оскільки такі не були очевидцями події та дали покази лише щодо характеристики особи ОСОБА_6 , як сусіда по будинку.

Суд відмовив у допиті ОСОБА_22 як свідка сторони захисту, оскільки ні обвинуваченим ОСОБА_6 , ні його захисником клопотання про допит даного свідка на досудовому слідстві так і під час визначення обсягу та порядку дослідження доказів заявлено не було, а також те, що вказана особа була присутня у судових засіданнях під час судового розгляду до подання клопотання стороною захисту про його допит в якості свідка, що суперечить вимогам ч.4 ст. 352 КПК України.

Таким чином, висновки суду щодо винності обвинуваченого ОСОБА_6 ґрунтується на всебічно досліджених і об`єктивно оцінених судом доказах, та для цього проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, та саме сукупність дослідження доказів, а не кожного доказу окремо, на переконання суду, мають визначальне значення для встановленні істини у кримінальному провадженні.

Суд визнає докази належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у справі та передбачені як джерела доказування чинним КПК України, зібрані у відповідності з процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Дати іншу оцінку цим доказам, про що фактично просить сторона захисту, на переконання суду, підстав немає.

Усі докази, на яких ґрунтується висновок суду, знаходяться у своєму взаємозв`язку, доповнюють один одного і сумніву в їх достовірності, не викликають.

Відхиленню також підлягають доводи захисту про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки особи шляхом встановлення кримінально-правових ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння. Так, судом безпосередньо досліджені докази, які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за п.1 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також закінчений замах на вчинення умисного вбивства, тобто закінчений замах на вчинення умисного протиправного заподіянні смерті ОСОБА_8 .

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжкими, їх наслідки, а саме смерть двох осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та посягання на життя ОСОБА_8 , яке згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю, думку сторони обвинувачення та потерпілих, які категорично наполягають на застосуванні найсуворішого виду покарання довічне позбавлення волі, особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, проте згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 13.06.2001 року /справа №1-87/2001/ вбачається, що обвинувачений був засуджений за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень із застосуванням ножа, що характеризує як особу, яка нехтує загальнолюдськими цінностями, зокрема, життям людини, а отже його суспільну небезпечність, вину у вчиненні злочинів заперечив, не сприяв встановленню істини у кримінальному провадженні, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Також суд враховує надані характеристики ОСОБА_6 з місця несення військової служби, з місця роботи та з місця проживання.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Враховуючи наведене, суд беззастережно переконаний, що покарання обвинуваченому слід визначити в межах санкції п.1 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за якими кваліфіковані злочини, із застосуванням положень ч.1, 2 ст. 70 КК України, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням - довічним позбавленням волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив умисне протиправне заподіяння смерті двом людям та закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті, виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, попередження нових злочинів та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Також, враховуючи усі обставини справи, зокрема, умисне вбивство двох людей та замах на умисне вбивство третьої людини, характер нанесення ножових поранень, поведінку обвинуваченого на момент вчинення злочину та у судових засіданнях, нехтування обвинуваченим загальнолюдськими цінностями, зокрема, життям людини, на переконання суду, будь-який інший вид покарання окрім довічного позбавлення волі не забезпечить мету покарання у виді виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заявлені цивільні позови про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 23.06.2016 року прийняті цивільні позови потерпілих до розгляду та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_8 просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 33000,00 гривень матеріальної шкоди, яку обґрунтовує понесеними витратами на лікування та витратами на правову допомогу, а також 500 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних страждань та емоційному хвилюванні після смерті її сестри, очевидцем чого була потерпіла, перенесла хірургічне втручання.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у спільному позові просять стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 22370,00 гривень матеріальної шкоди, яку обґрунтовують понесеними витратами на організацію поховання ОСОБА_15 , а також 1 000 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та емоційному хвилюванні після смерті їхньої доньки ОСОБА_15 .

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просять стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 по 500 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних страждань та емоційному хвилюванні після смерті ОСОБА_14 , який був рідним братом для ОСОБА_11 та сином ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як встановлено судом, що потерпілі підпадають під коло осіб, визначених до ч.2 ст. 1168 ЦК України і їм дійсно було завдано значного розміру моральної шкоди внаслідок скоєння злочину, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо члену їхньої родини, а саме: рідної дитини, сестри та брата, що відповідає положенням п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України та узгоджується відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 січня 2019 року у кримінальному провадженні №219/3403/15-к.
Суд погоджується зі обґрунтуваннями завданої моральної шкоди потерпілим внаслідок скоєння злочину, згідно яких ступінь тяжкості вчиненого обвинувачуваним злочинів є очевидною з огляду на наслідки, які настали. Потерпілі - цивільні позивачі одночасно втратили своє майбутнє в особі загиблих близьких їм людей. Ця трагедія очевидно залишить тяжкий та непоправний слід на їх подальшому житті. В результаті трагедії у всіх потерпілих - цивільних позивачів стали втраченими звичайні життєві зв`язки з родичами та іншими близькими людьми. Тяжкість вимушених втрат є непоправною та такою, яку неможливо компенсувати у будь-який спосіб. Суд приходить до висновку про те, що зазначені обставини справи у їх сукупності дійсно завдали потерпілим - цивільним позивачам сильних душевних страждань.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 127, 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається із роз`яснень даних в п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством і виходити з роз`яснень із цих питань, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди та від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з наступними змінами.

Відповідно до роз`яснень даних у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Із п.9 зазначеної вище Постанови вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається із поданої потерпілою ОСОБА_8 позовної заяви, у зв`язку із завданням тяжких тілесних ушкоджень потерпіла перенесла хірургічне втручання, проходила лікування, внаслідок чого понесені матеріальні витрати, зокрема на придбання ліків та отримання невідкладної медичної допомоги, що складають 6000,00 гривень. Крім цього, потерпіла ОСОБА_8 понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27000,00 гривень.

Однак, до матеріалів цивільного позову не долучено жодних доказів понесених потерпілою ОСОБА_8 витрат у розмірі 6000,00 гривень на придбання ліків та отримання невідкладної медичної допомоги.

Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно долучених до матеріалів справи Звіту про надані послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 07.03.2016 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 3 про сплату коштів від 22.03.2016 року ОСОБА_8 уклала з адвокатом ОСОБА_13 договір про надання правової допомоги та здійснила оплату такої у розмірі 27000,00 гривень.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 27000,00 гривень.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до переконання, що така вимога потерпілої ОСОБА_8 є підставною, оскільки своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив останній сильні душевні хвилювання, стрес, у зв`язку із смертю її сестри та замахом на її вбивство, а тому суд виходить із конкретних обставин справи, засад розумності та виваженості, прийшов до переконання, що слід стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 гривень.

Згідно позовної заяви потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальна шкода у розмірі 22370,00 гривень полягає у витратах на організацію поховання ОСОБА_15 .

Однак, до матеріалів цивільного позову не долучено жодних доказів понесених потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 витрат у розмірі 22370,00 гривень, а тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до переконання, що така вимога потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є підставною, оскільки своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив останнім сильні душевні хвилювання, стрес, у зв`язку із смертю їх доньки ОСОБА_15 та замахом на вбивство іншої доньки ОСОБА_8 , суд, виходячи із конкретних обставин справи, засад розумності та виваженості, прийшов до переконання, що слід стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди у розмірі по 500 000,00 гривень на кожного потерпілого.

Згідно позовної заяви потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 моральна шкоди, яка полягає у душевних страждань та емоційному хвилюванні після смерті ОСОБА_14 складає 1 000 000,00 гривень.

Суд приходить до переконання, що вимога потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є підставною, оскільки своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив останнім сильні душевні хвилювання, стрес, у зв`язку із смертю ОСОБА_14 , суд, виходячи із конкретних обставин справи, засад розумності та виваженості, приходить до переконання, що слід стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відшкодування моральної шкоди у розмірі по 500 000,00 гривень на кожного потерпілого.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з моменту фактичного затримання 27 лютого 2016 року.

Запобіжний захід до часу набрання вироком законної сили, слід залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою для належного виконання вироку суду та забезпечення відбуття обвинуваченим призначеного покарання.

Згідно ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз ходової зброї №11/968 від 19.06.2016 року в сумі 1055,52 грн. та хімічної експертизи №3/345 від 16.05.2016 року в сумі 660,30 грн., що загалом становлять 1715 /одна тисяча сімсот п`ятнадцять гривень / 82 копійки, які підлягають стягнення із обвинуваченого в користь держави, оскільки проведення даних судових експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2016 року /справа 3461/1994/16-к/ накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 , а саме: квартиру АДРЕСА_7 з метою належного відшкодування матеріальної шкоди завданої потерпілим у даному кримінальному провадженні. Судом при розгляді кримінального провадження також розглянуті цивільні позови потерпілих, які частково задоволені, а тому відсутні підстави в розумінні ст. 174 КПК України, для скасування накладеного арешту.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 84, 91, 94, 95, 99, 100, 128, 129, 368, 370, 373, 374, 376, 382, 392-395 КПК України, ст. 12, 15 50, 51, 64, 65, 68, 70, 115 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 /десяти/ років позбавлення волі;

за п.1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч.1, 2 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27 лютого 2016 року.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду у розмірі 27000,00 /двадцять сім тисяч /гривень та відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 /п`ятсот тисяч/ гривень.

У решті позову відмовити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди у розмірі по 500 000,00 /п`ятсот тисяч/ гривень на кожного потерпілого.

У решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відшкодування моральної шкоди у розмірі по 500 000,00 /п`ятсот тисяч/ гривень на кожного потерпілого.

Стягнути із ОСОБА_6 у дохід держави 1715 /одну тисячу сімсот п`ятнадцять/ гривень 82 копійки процесуальних витрат.

Вжиті заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2016 року /справа 3461/1994/16-к/, якою накладений арешт на квартиру АДРЕСА_7 залишити в силі до забезпечення виконання цивільних позовів потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері схову Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області: спец. пакет НДЕКЦ, в опечатаному вигляді, у якому знаходяться: три газові балончики «Терен 4» , «Терен 1», «Анті хенд», картонна коробка подовгаста, в опечатаному вигляді, в якій знаходиться резиновий килимок чорного кольору, на якому знаходяться множинні плями речовини бурого кольору, синій поліетиленовий пакет, у якому знаходяться змиви марлеві тампони із речовиною бурого кольору; фрагмент паперу із речовиною бурого кольору, нитки марлі, білий поліетиленовий пакет, в опечатаному вигляді, в якому знаходиться: штани джинси ношені дещо брудні розмірами в довжину 92 см, з дефектами від зносу на зовнішній передній правій половині штанів знаходяться плями і помарки із речовиною бурого кольору, на штанах є множинні просочені плями бурого кольору, футболка напівсинтетична темно-синього кольору повністю в розірваному вигляді; лицева і зворотна поверхня покрита майже повністю речовиною бурого кольору, на поверхнях тканини є наскрізні лінійні пошкодження; труси чоловічі майже повністю покриті речовиною бурого кольору; пара шкарпеток чорного кольору, ношені дуже брудні із речовиною бурого кольору; тапок на верхній частині знаходяться плями бурого кольору, на підошві також є плями бурого кольору; червоний поліетиленовий пакет, в опечатаному вигляд в якому знаходиться: майка із чорної тканини із чисельними наскрізними пошкодженнями тканини, місцями просочена речовиною бурого кольору, кофта із чорного трикотажу забруднена, на якій є речовина бурого кольору; штани із джинсової тканини синього кольору з чисельними наскрізними пошкодженнями тканини просочені речовиною бурого кольору; труси із світло-червоного трикотажу ношені, брудні, труси частково покриті речовиною бурого кольору; бюстгальтер із чорного трикотажу, ношений і забруднений, місцями просочений речовиною бурого кольору, пара шкарпеток місцями покриті речовиною бурого кольору, синій поліетиленовий пакет, в опечатаному вигляді в якому знаходиться: гольф світло-коричневого кольору на задній поверхні гольфа маються два наскрізні розрізи, на гольфі є множинні плями речовини бурого кольору; штани чорного кольору, на яких є потьоки і множинні плями бурого кольору; ремінь з чорного замінника на якому є плями бурого кольору; чорний поліетиленовий пакет, в опечатаному вигляді, у якому знаходиться: куртка чоловіча двостороння, одна частини куртки із балону чорного кольору, одна частина внутрішня із флісу чорного кольору фірми «Rеbоок», на куртці знаходяться плями із речовиною бурого кольору; сорочка чоловіча зшита з утепленого трикотажу; штани-джинси чорного кольору; пара кросівок із шкірозамінника чорного кольору; паперовий конверт, в якому знаходяться зрізи нігтів підозрюваного ОСОБА_6 ; паперовий конверт, в якому знаходяться змиви з рук підозрюваного ОСОБА_6 , один ніж, який являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії виготовлений саморобним способом знищити;

вісім ножів, які є кухонними ножами, вилучених під час обшуку повернути законному володільцю ОСОБА_18 ;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

паперовий конверт, у якому знаходиться електронний носій диск «ДВД», на якому здійснено відеозаписи з відеореєстраторів екіпажів патрульної поліції №201,202,251, які обслуговували виклик 27.02.2016 року за адресою по вул. Любінській №162 у м. Львові за фактом двох вбивств ОСОБА_29 3 і ОСОБА_15 та замаху на вбивство гр. ОСОБА_8 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000669 від 27.02.2016 р.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу, обвинуваченим у цей же термін з моменту вручення копії вироку, до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Головуючий суддя: ОСОБА_1