621/1869/17 1-кп/621/18/19
У Х В А Л А

08 липня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження №0000745, №0000347, №0000132, №0000068, №0000534, №0000976, №0000029, №0000123, №0000277 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочинах, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_4 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочинах, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_5 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочинах, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_6 , фактично проживає в АДРЕСА_7 , раніше судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.10.2018 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

у злочинах, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта №0000745 від 30.08.2017 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акта №0000068 від 31.03.2018 обвинувачуються: ОСОБА_7 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення, інше сховище, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_8 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення, інше сховище, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_9 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акта №0000132 від 31.08.2018 ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно.

Згідно обвинувального акта №0000347 від 31.08.2018 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акта №0000534 від 13.09.2018 ОСОБА_9 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.

Згідно обвинувального акта №0000976 від 21.11.2018 обвинувачуються: ОСОБА_8 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_10 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акта №0000029 від 21.01.2019 ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно.

Згідно обвинувального акта №0000123 від 22.02.2019 ОСОБА_9 обвинувачується у незаконній переробці вогнепальної зброї та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно обвинувального акта №0000277 від 19.04.2019 ОСОБА_10 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та інше сховище, вчиненому повторно.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000029 ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор", з визначенням розміру застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В подальшому, під час судового провадження, Зміївським районним судом строк запобіжного заходу продовжено, на даний час строк тримання під вартою встановлено до 13 липня 2019 року.

Судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутні підстави для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу.

На думку прокурора ОСОБА_7 , який перебуваючи під домашнім арештом обвинувачується у новому кримінальному правопорушенні, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт і, таким чином дати можливість працевлаштуватися та почати відшкодовувати шкоду. Вказав, що буде виконувати покладені на нього обов`язки та не перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Захисник ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора, просив розглянути можливість пом`якшення запобіжного заходу. Вважав, що прокурором не наведено достатніх підстав з посиланням на відповідні докази для продовження строку тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_5 вважав за можливе змінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 .

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 будь-яких доводів на підтримку чи проти клопотання прокурора не висловили.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали позицію, висловлену обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_12 просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 судом було враховано ризики вчинення нових кримінальних правопорушень, а також неефективність застосованого раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відомості про те, що ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні сукупності тяжких однорідних злочинів, за які найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 6 років, у поєднанні з відомостями щодо їх вчинення, у тому числі, за попередньою змовою групою осіб у період часу з 07.08.2017 по 08.01.2019, вказують на наявність ризиків вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування від суду.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу, а також і його продовження, не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу не грунтуються на матеріалах розглядуваних кримінальних проваджень, які містять відомості щодо неефективності раніше застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, що не перешкоджає стороні захисту звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу за наявності обставин, які вказують про зниження чи припинення ризиків, що є підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 115260 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до 05 вересня 2019 року.

3. Визначити розмір застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 115260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) грн 00 к., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

4. У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із с. Чемужівка Зміївського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до суду.

5. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_7 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1