Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 469/323/19
Провадження 1-кп/480/262/19
ВИРОК
Іменем України

18 червня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , який приймає участь дистанційно з приміщення Березанського районного суду
Миколаївської області,
захисника ОСОБА_5 , який приймає участь дистанційно з приміщення Березанського районного суду
Миколаївської області,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Березанським районним судом Миколаївської області у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської областікримінальне провадження № 0000046, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Березанка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, працездатного, офіційно не працюючого, раніше не судимого, учасника бойових дій, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В кінці травня 2018 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 усвідомлюючи значення своїх дій та керуючись ними, умисно, незаконно, переслідуючи мету на придбання та зберігання наркотичних речовин, обіг яких заборонено законодавством, з метою подальшого використання, нарвав рослини роду коноплі в балці поблизу смт.Березанка Березанського району Миколаївської області та з метою висушення переніс їх до квартири АДРЕСА_2 , в якому проживає, де, подрібнивши, зберігав в прозорому полімерному пакеті в кишені куртки, яка знаходилась в шафі в приміщенні кімнати вказаної квартири.
20.03.2019 року в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 в кишені куртки, яка знаходилась в шафі в приміщенні кімнати вказаної квартири, виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет, в середині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. обіг якого заборонено, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 13,399 г.
Отже, враховуючи вищевикладене: 1) місце вчинення кримінального правопорушення квартира АДРЕСА_2 ; 2) час вчинення кримінального правопорушення кінець травня 2018 року, точної дати та часу не встановлено; 3) спосіб вчинення кримінального правопорушення незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту; 3) форма вини умисна; 4) мотиви кримінального правопорушення подальше використання для власного споживання.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 27.03.2019 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є наркотична речовина канабіс після проведення експертизи (у перерахунку на висушену речовину), масою 13,139 г та первинна упаковка, які знаходяться в спеціальному сейф пакеті №3640248. Вищевказані речові докази передані на зберігання до камери речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. На підставі ст.100 КПК України зазначені речові докази слід знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на залучення експерта на проведення судової експертизи за експертною діяльністю 8.6 Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та становлять 572 грн 00 коп (Висновок №411). Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

У вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.03.2019 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000046 між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятидесятя) грн 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення судової експертизи за експертною діяльністю 8.6 Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, які документально підтверджені у розмірі 572 грн 00 коп.

Речові докази, а саме: наркотичну речовину канабіс після проведення експертизи (у перерахунку на висушену речовину), масою 13,139 г та первинна упаковка, які знаходяться в спеціальному сейф пакеті №3640248 та передані на зберігання до камери речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7

18.06.2019