Справа№751/2797/19
Провадження №1-кп/751/183/19
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2019 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 23.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді електромонтера ТОВ «УТБ-інжиніринг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

Встановив:

23 лютого 2019 року, близько 19 год 00 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в магазині «Велмарт», що за адресою: м. Чернігів, вул. Незалежності 32, де висловлювався нецензурними словами відносно відвідувачів та працівників магазину, перешкоджаючи в такий спосіб нормальній діяльності торгового закладу, у зв`язку з чим працівниками охорони магазину за допомогою кнопки сигналу тривоги здійснено виклик працівників Управління поліції охорони в Чернігівській області.

Близько 19 год 35 хв цього ж дня до вказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Незалежності 32, прибув наряд групи реагування батальйону Управління поліції охорони в Чернігівській області у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_7 та старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , які виявили біля входу в магазин ОСОБА_3 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та своєю поведінкою порушував громадський порядок та перешкоджав нормальній роботі зазначеного торгівельного закладу. Працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до службових повноважень яких також відноситься охорона громадського порядку, виконуючи свої службові обов`язки, висунули ОСОБА_3 законну вимогу припинити перешкоджати нормальній роботі магазину та вчиняти правопорушення, яке серед іншого, виражалось у висловлюванні ним нецензурних слів.

Однак ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, маючи умисел, спрямований на опір працівникам правоохоронного органу, достовірно знаючи, що поліцейські взводу реагування батальйону Управління поліції охорони в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_7 та старший сержант поліції ОСОБА_8 знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, перебувають у форменому одязі та є працівниками правоохоронного органу, з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, не бажаючи підкорятись законним вимогам працівників правоохоронного органу та маючи мету протидіяти їх законній діяльності з охорони громадського порядку, демонструючи свою зневагу до працівників правоохоронного органу, законні вимоги працівників поліції не виконав та вчинив активний фізичний опір, який виразився у хватанні ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за формений одяг, нанесенні ударів головою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в захисні шоломи та намаганні завдання поліцейським ударів у незахищені засобами захисту ділянки тіла.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, визнав повністю і показав, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у здійсненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 342 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, також враховує, що обвинувачений одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працює, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь щодо особи обвинуваченого, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого - зокрема, його відношення до вчиненого, позицію потерпілих щодо міри покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, в межах санкції статті інкримінованого йому злочину.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.342 КК України, суд не вбачає з огляду на наявність обставини, що обтяжує покарання.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.02.2019 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24.04.2019 року. В подальшому запобіжний захід не продовжувався та не обирався.

З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Речові докази: диски DVD-R з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1