Житомирський апеляційний суд
Справа №279/391/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2019 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2019 року клопотання ОСОБА_7 задоволено та зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06.03.2018 року (день обрання запобіжного заходу) по 04.10.2018 року (день набрання вироком законної сили), у строк відбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений просить перерахувати йому строк попереднього ув`язнення з 15 січня 2018 року по 09 листопада 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказує, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2017 року він засуджений за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 17.05.2017 року, заарештований 15.01.2018 року. Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року він засуджений за ст.ст.185 ч.3,162 ч.1,70 ч.1,70 ч.4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Однак стверджу, що строк з 15.01.2018 року по 06.03.2018 року і з 04.10.2018 року до моменту прибуття до Коростенської ВК №71 для відбування покарання перераховано не було, хоча ч.5 ст.72 КК України грунтується на тому, що перебування у слідчому ізоляторі значно гірше за відбування покарання у виправній колонії тому у зв`язку з цим і повинно рахуватися один день слідчого ізолятора за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так відповідно до ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінальнопроцесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З аналізу вказаних норм вбачається, що строк попереднього ув`язнення розпочинається з моменту затримання особи і закінчується датою набрання рішенням суду щодо нього (вироку, ухвали) законної сили.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2017 року ОСОБА_7 засуджений за ст.ст.15 ч.2,185 ч.3,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок набрав чинності 17.05.2017 року, заарештований 15.01.2018 року.
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року ОСОБА_7 засуджений за ст.ст.185 ч.3,162 ч.1,70 ч.1,70 ч.4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі (за злочини вчинені в жовтні та грудні 2016 року). Згідно вироку початок строку відбуття покарання рахувати з 06.03.2018 року. Зараховано у строк покарання строк перебування під вартою в даному провадженні з 06.03.2018 року по 03.09.2018 року. Також, в строк відбуття покарання включено період фактичного перебування ОСОБА_7 під вартою з 15.01.2018 року по 06.03.2018 року на виконання вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2017 року.

Вказаний вирок від 03.09.2018 року набрав законної сили 04.10.2018 року.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в справі №663/537/17 в п.105, якщо злочин вчинено до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про зарахування засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06.03.2018 року (день обрання запобіжного заходу) по 04.10.2018 року (день набрання вироком законної сили), у строк відбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Посилання засудженого на необхідність зарахування відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк з 15.01.2018 року по 06.03.2018 року та з 04.10.2018 року по 09.11.2018 року не грунтується на вимогах закону, оскільки ОСОБА_7 був затриманий 15.01.2018 року на виконання вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2017 року, тому період перебування його під вартою з 15.01.2018 року по 06.03.2018 року не є попереднім ув`язнення в розумінні ч.2 ст.72 КК України. Крім того також слід зазначити, що згідно довідки, наданої ДУ «Коростенська виправна колонія № 71» засуджений, перебуваючи в умовах СІЗО з 15.01.2018 по 06.03.2018., не залишався в зазначеній установі будь-якою ухвалою суду для розгляду наступного кримінального провадження в порядку ст. 537 КПК України.

Зазначений строк перебування в умовах СІЗО був зарахований в строк відбуття покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року.

04.10.2018 року набрав законної сили вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року, а попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, тому строк з 04.10.2018 року по 09.11.2018 року також не підлягає зарахуванню відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Виходячи з наведеного, судом першої інстанції прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про часткове задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, і підстави до задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2019 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: