Справа № 182/4309/19
Провадження № 1-кс/0182/2296/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2019 за № 0001451 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , без певного місця проживання, не працює, є особою з інвалідністю ІІ групи, з освітою середньою-спеціальною, розлучений, раніше судимий:
- 23.05.2000 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1961 р.), до 3 років позбавлення волі. 15.03.2002 звільнений умовно-достроково. Не відбутий строк 10 місяців 24 дні;
- 01.06.2004 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст.185, ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 03.12.2005 по відбуттю строку покарання;
- 05.12.2006 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 358, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 22.05.2007 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст.185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.05.2011 по відбуттю строку покарання;
- 04.07.2012 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 24.04.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі. 19.07.2016 звільнений умовно достроково. Не відбутий строк 2 місяці 12 днів;
- 06.10.2017 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 258-4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :

27.06.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2019 за № 0001451 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, у т.ч. за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знято та не погашено, в період перебування на іспитовому строку на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов підозрюється у вчиненні корисливих злочинів за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 28.05.2019 приблизно о 08:00 год. знаходився за місцем свого мешкання, саме в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить його брату ОСОБА_7 , за згодою якого у вказаній квартирі проживали ОСОБА_5 та їх матір ОСОБА_8 .
Перебуваючи в тому ж місці та в той же час. у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на крадіжку пральної машинки, праски, трьох дерев`яних табуреток та сушарки для білизни з метою їх подальшого продажу. Вищезазначене майно знаходились у вказаній квартирі та належало ОСОБА_7 .
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в той самий час та в тому ж самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зателефонував раніше малознайомому ОСОБА_9 , якого попросив допомогти винести вищевказані речі з квартири та продати їх. Останній погодився на пропозицію ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_5 приблизно через півгодини, користуючись відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дочекався приїзду ОСОБА_9 , якому повідомив про те, що вищевказане майно належить йому, та без відома і згоди власника ОСОБА_7 , заручившись допомогою ОСОБА_9 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, виніс вищевказані речі на вулицю та завантажив до автомобіля ОСОБА_9 . Тим самим ОСОБА_5 таємно умисно повторно з корисливих мотивів викрав пральну машинку марки «Іndesit iwsb 61051», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 223 від 20.06.2019 складає 3 450,00 грн., а також праску «DELFA», три дерев`яні табуретки та сушарку для білизни, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 не становлять.
При цьому ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав збиток потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3 450,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 29.05.2019 приблизно о 14:00 год. знаходився за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить його брату ОСОБА_7 за згодою якого у вказаній квартирі проживали ОСОБА_5 та їх матір ОСОБА_8 .
Перебуваючи в тому ж місці та в той же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку холодильника, який належить ОСОБА_7 з метою його подальшого продажу.
Після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в той самий час та в тому ж самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зателефонував раніше малознайомому ОСОБА_9 , якого попросив допомогти винести холодильник з квартири та закласти до ломбарду. Останній погодився на пропозицію ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_5 , приблизно через півгодини користуючись відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дочекався приїзду ОСОБА_9 , якому повідомив про те, що холодильник належить йому та без відома і згоди власника ОСОБА_7 , заручившись допомогою ОСОБА_9 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, виніс холодильник на вулицю та завантажив до автомобіля ОСОБА_9 . Тим, самим ОСОБА_5 таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав холодильник марки «Іndesit raa 28», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 223 від 20.06.2019 року складає 3 700,00 грн. При ньому ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав збиток потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3 700,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
26.06.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів; вчинив злочини, у яких підозрюється в період випробувального терміну; він не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду, а також впливу на потерпілого, свідків. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування, без постійного місця проживання, так як брат, потерпілий у даному кримінальному провадженню, заборонив йому з`являтися та проживати за місцем реєстрації. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Також просить врахувати, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних, умисних, корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, без постійного місця проживання, не одружений, на утриманні нікого немає, вчинив злочини, в яких підозрюється у період іспитового строку.
Підозрюваний ОСОБА_5 , не заперечував факту вчинення ним злочину, по якому йому висунуто підозру. Проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою заперечував, пояснюючи, що він є інвалідом П групи, хворіє на хронічний гепатит С. В умовах ДУВП № 4 йому не буде надана належна медична допомога. Причиною вчинення злочину вказав, що йому терміново потрібні були гроші, щоб оплатити борг за придбання наркотичних засобів. При цьому пояснив, що на даний час наркотики майже не вживає.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 26 червня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду пральної машинки та холодильника, протоколами допиту потерпілого, свідків, підозрюваного, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного корисливого середньої тяжкості злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів. У нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він розлучений, перебуває на обліку у лікаря нарколога і не заперечував у суді факт вживання наркотичних засобів. Вищезазначені обставини підтверджують наявність ризику ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тим, у якому підозрюється. В клопотанні обґрунтовано зазначено, що також є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів. Також слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, який не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, вчинив злочин, у якому підозрюється, в період випробувального терміну, не має певного місця проживання, так як брат, у якого він проживав, заборонив з`являтися та проживати за місцем реєстрації. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду; вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілого, свідків. Крім того, у його оточенні немає осіб, які б могли поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосувати до підозрюваного домашній арешт неможливо також тому, що він не має постійного місця проживання.
Тому, враховуючи всі вище зазначені обставини, вважаю за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
П. 1) ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи всі обставини справи, особу підозрюваного, що він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, вважаю доцільним обрати йому заставу в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38 420 грн.
Керуючись ст.. 177-178, 183, 193, 194,196 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2019 за № 0001451 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 12-10 год. 24 серпня 2019 р.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали, тобто з 12-10 год. 27.06.2019.
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38 420 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Нікополя Дніпропетровської обл., в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1