Ухвала
21 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 761/32919/16-к
провадження № 51-3661ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 25 липня 2019 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції, однак не усунув недоліків зазначених в ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, правильність юридичної оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Виходячи з положень ст. 438 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції вправі скасувати або змінити оспорювані рішення у випадку допущення судами таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними.
Ці законодавчі приписи засуджений залишив поза увагою.
Зокрема, у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями й наводячи свою версію подій, вказує на недопустимість доказів, не розкриваючи змісту порушень кримінального процесуального кодексу, та вважає за необхідне під час касаційного розгляду повторно розглянути обставини, які встановлені по цій справі, про що зазначає в мотивувальній та в прохальній частинах своєї касаційної скарги.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлених строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє права засудженого на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому КПК. У разі пропуску строку на касаційне оскарження особа відповідно до правил ст. 117 цього Кодексу має подати клопотання про поновлення пропущеного строку із обґрунтуванням поважності причин такого пропуску.
Водночас Суд роз`яснює, що для отримання правової допомоги засуджений може звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу».
Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3