Справа № 750/2288/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/516/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 20.04.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 22.10.2018 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини, просить його змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Зараховано у строк відбування покарання час тримання його під вартою та визначено рахувати початок строку відбування покарання з 16 лютого 2019 року.

Запобіжний захід йому до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Стягнуто з нього на користь держави процесуальні витрати в розмірі 572 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2019 року виправлено описку у абзаці другому резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_7 та зазначено про зарахування у строк відбування покарання час тримання його під вартою та визначено рахувати початок строку відбування ним покарання з 14 січня 2019 року.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого зазначає, що його підзахисний визнав свою вину, неодноразово давав свідчення під час досудового розслідування та в суді, погодився на проведення слідчого експерименту за його участю.

При призначенні міри покарання судом не враховано те, що злочин не доведено до кінця, матеріальної шкоди не завдано, позов про відшкодування збитків не заявлявся. Крім того, судом не враховано те, що його підзахисний страждає на ряд тяжких захворювань та потребує лікування.

Звертає увагу, що проникнення в приміщення бібліотеки було вчинено ним не з метою викрадення майна, а для того щоб повернути свій паспорт, який забрала вахтер бібліотеки. Намір викрасти майно виник у нього вже тоді, коли він проник до приміщення.

Вважає, що вказані ним обставини дають підстави для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 14 січня 2019 року близько 03 год. ОСОБА_7 шляхом відгинання металевих грат та розбиття віконного скла проник до приміщення комунального закладу «Чернігівська обласна бібліотека для дітей» Чернігівської обласної ради по вул. Рокосовського, 22-а в м. Чернігові, де діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з верхньої шухляди письмового столу намагався таємно викрасти ноутбук марки «Lenovo»модель В590 (59381384) S/N WB14743658 в комплекті із зарядним пристроєм, загальною вартістю 4 000 грн., та комп`ютерну мишку марки «Gembird» модель MUS-U-001, вартість якої складає 71 грн. 25 коп., а всього намагався викрасти майна на загальну суму 4 071 грн. 25 коп., яке належить Комунальному закладу «Чернігівська обласна бібліотека для дітей» Чернігівської обласної ради, чим намагався спричинити матеріальну шкоду на вказану суму, однак не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України; думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений вину фактично визнав частково та, окрім іншого, показав, що проникнення до приміщення бібліотеки було ним вчинено не з метою викрадення майна, а для того, щоб забрати свій паспорт, який він залишив як гарантію для відшкодування завданої ним шкоди. Умисел на викрадення майна виник у нього вже тоді, як він перебував у приміщенні бібліотеки.

В судовому засіданні суду 1 інстанції обвинувачений ОСОБА_7 хоча зазначив, що визнав свою вину повністю, однак, аналізуючи його показання, вбачається визнання вини частково. Він стверджував, що проникнення до приміщення бібліотеки було не з метою скоєння крадіжки, а щоб забрати свій паспорт, який залишив вахтеру як залог відшкодування збитків. Забравши свій паспорт, він помітив ноутбук, який вирішив викрасти та поклав його до пакету.

Дані обставини судом не перевірялися.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання обвинуваченим своєї вини в скоєному.

У разі, якщо будь-яка з обставин, визначена ч. 1 ст. 91 КПК України, що входить до предмету доказування у кримінальному провадженні, заперечується учасниками судового провадження, в тому числі і обвинуваченим, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а положення ч. 3 ст. 349 КПК України застосовані бути не можуть.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи позицію ОСОБА_7 в суді 1 інстанції щодо пред`явленого обвинувачення, яке свідчить про часткове визнання вини, в даному випадку суду необхідно було дослідити всі докази, якими органи досудового розслідування обґрунтовували висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину і не вправі розглядати дане провадження та ухвалювати вирок без дослідження всіх доказів.

Виходячи з аналізу показань обвинуваченого, даних в судовому засіданні суду першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду, колегія суддів вважає, що рішення суду про розгляд провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, винесене з істотним порушенням кримінального процесуального закону, порушує право обвинуваченого на захист і підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Також колегія суддів приходить до переконання, що в даному випадку скасуванню підлягає і ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.04.2019 року відносно ОСОБА_7 про виправлення описки, яка є похідною від вироку суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги підлягають перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2019 року та ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 15 жовтня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_9