Справа № 547/350/19
Провадження №1-кп/548/126/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000033 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, неодноразово судимого:

1) 27.06.2003 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі 03.11.2006 р. умовно-достроково звільнений за постановою Полтавського районного суду від 27.10.2006 р., не відбуте покарання 1 рік 2 місяці 14 днів;

2) 16.05.2007 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, 304, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. За ст. 71 КК України приєднано 6 місяці позбавлення волі по вироку Семенівського районного суду та остаточно засуджено до 3-х років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19 02.2010 р. Крюківським районним судом м. Кременчук умовно- достроково з не відбутим покаранням місяців 15 діб;

3) 09.08.2010 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3, 69 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Хорольського PC Полтавської області від 16.05.2007 р. та остаточно засуджено до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.02.2013 р. по відбуттю строку покарання;

4) 04.06.2013 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки:

5) 20.11.2013 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3. 70 ч.І КК України до 3 років позбавлення волі. На основі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Хорольського PC від 04.06.2013 року та остаточно засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.05.2016 р. за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.05.2016 р. умовно- достроково з не відбутим покаранням 2 місяці 19 діб;

6 ) 27.02.2017 р. Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,-

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
15.01.2019 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_4 прибув за місцем проживання свого батька за адресою АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку та, діючи на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, із тумбочки шляхом вільного доступу повторно таємно викрав цифровий телевізійний приймач DVB - Т2 302, вартістю 399.00 грн., який належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 із викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду (збитки) на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочину діяльність, 21.02.2019 р. близько 14:00 год. ОСОБА_4 знаходився по вул. Космонавтів у с-щі Семенівка Полтавської області, разом з ОСОБА_8 .

Під час спілкування ОСОБА_4 , побачив, що ОСОБА_8 тримає в руках одну купюру номіналом 500 грн. та, діючи на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, вихопив із рук останнього вказані грошові кошти.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Також, 08.03.2019 року приблизно о 13.00 години ОСОБА_4 прибув за місцем проживання своєї матері ОСОБА_9 , яка проживає на квартирі у господарстві ОСОБА_10 за адресою, АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у господарстві ОСОБА_10 та, діючи на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом відкривання незамкнених вхідних дверей, проник до приміщення господарської будівлі сараю, де повторно, таємно викрав дорослу козу білої масті, вартістю 850 грн., яка належить ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_4 із викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду (збитки) на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та поєднаній із проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, пояснивши суду про обставини вчинення злочину так, як це викладено у вироку. У скоєному щиро розкаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і, як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та поєднаній із проникненням в інше приміщення.

Вину ОСОБА_4 по даній кваліфікації суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, засуджений 27.02.2017 року Семенівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 ( два ) роки, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст.67 КК України, є рецедив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Призначаючи покарання суд, у відповідності із вимогами ст.65, 71 КК України, п.10 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, вчинив злочини в період іспитового строку.
Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого ним, а також вчинення ним нових злочинів в період іспитового строку, вчинив нові злочини під загрозою покарання, що свідчить про його виняткову зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність у його ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе призначити останньому покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України - мінімальне покарання в межах санкцій інкримінованих статей та на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Семенівського районого суду Полтавської області від 27.02.2017 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років 1 (одного) місяця позбавлення волі, що з врахуванням вимог ст.71 КК України є практично мінімальним покаранням.
Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі, наявні ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений не має захворювань, що перешкоджають триманню під вартою, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід продовжити щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили .
Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 , ч. 3 ст. 185 України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України 2 (двох) років позбавлення волі

за ч. 2 ст. 186 КК України 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

за ч. 3 ст. 185 КК України, 3( трьох )років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 27.02.2017 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати його фактичного затримання, а саме з 18.04.2019 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з 18.04.2019 року по день винесення вироку 18.06.2019 року.

Речові докази у кримінальному провадженні :

- цифровий телевізійний приймач DVB - Т2 302, який переданий на зберігання законному володільцю ОСОБА_6 , після набрання вироком суду законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в сумі 500 грн., а саме купюру номіналом 500 грн. ( номер та серія УБ 9609764), які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком суду законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_8 ;

- тушку кози, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , після набрання вироком суду законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_10 ;

- кухонний ніж, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком суду законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, через Хорольський районний суд Полтавської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1