Справа № 755/6542/19 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3052/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
цивільного позивача ОСОБА_9
представника цивільного позивача ОСОБА_10
секретаря судових засідань ОСОБА_11 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок у частині позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. В іншій частині цивільного позову в задоволені відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь цивільного позивача ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. . В іншій частині цивільного позову в задоволені відмовлено.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,за наступних обставин.

27 жовтня 2018 року, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги проспекту Генерала Ватутіна у місті Києві, зі сторони вулиці Братиславської, в порушення вимог дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху України, виконуючи поворот ліворуч у напрямку бульвару Перова, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконав поворот ліворуч при дозволеному напрямку руху прямо, та не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який в той час рухався прямо по регульованому перехрестю проспекту Генерала Ватутіна з бульваром Перова зі сторони вулиці Бальзака в напрямку вулиці Братиславської. Своїми діями, водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. 2.3б, 10.1, 16.6, 5.16 33 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду в частині призначеного покарання, а саме позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортними засобами та задоволенні цивільних позовів, просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року, змінити в частині призначення покарання, а саме виключити додаткове покарання - позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортними засобами на строк 1 рік, в частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 зменшити розмір моральної шкоди та постановити стягнути на користь потерпілого 5000 грн. моральної шкоди, в частині задоволення цивільного позову щодо відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 моральної шкоди цивільному відповідачу ОСОБА_9 відмовити, в іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано у вироку, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання з позбавленням права керування транспортними засобами. Вказує, що під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_6 неофіційно працює в службах таксі або кур`єром на авто, тобто має роботу пов`язану із керуванням транспортними засобами, що є єдиним джерелом його доходу. Зазначає, що кримінальне правопорушення вчинене його підзахисним відноситься до необережних злочинів, раніше ОСОБА_6 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, будь-яких правопорушень у сфері безпеки руху не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував, а тому на думку захисника, призначене ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами буде достатнім для його виправлення та уникнення в майбутньому вчинення такого правопорушення.
Також, захисник вказує на те, що судом першої інстанції у вироку не наведено доказів обґрунтованості розміру моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_8 , не містяться такі докази і в матеріалах кримінального провадження. Вважає, що сума моральної шкоди ухвалена судом першої інстанції є занадто завищеною у порівнянні із моральними стражданнями потерпілого ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. буде цілком достатнім для відновлення та відшкодування моральних страждань потерпілого.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія повинна також частково виплатити страхове відшкодування за заподіяння моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 .
Зазначає, що матеріали кримінального провадження, також не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 є власником транспортного засобу автомобіля «Renault Kangoo», чи особисто поніс матеріальні витрати на ремонт вказаного автомобіля, як і не містять доказів заподіяння ОСОБА_9 моральної шкодивчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням, не наведено зазначених доказів і у вироку суду, а тому на думку захисника, у задоволені цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди на користь цивільного позивача ОСОБА_9 слід відмовити в повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, потерпілого, цивільного позивача та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а самеу порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.
Зокрема, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджуються показаннями самого ОСОБА_6 , який визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та показав, що виконуючи поворот ліворуч, у напрямку бульвару Перова, всупереч забороняючого знаку, при дозволеному напрямку прямо, повернув ліворуч, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якого пасажир зазначеного автомобіля - ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що проїжджаючи перехрестя просп. Ватутіна з бульваром Перова на дозвільний сигнал світлофора в автомобіль «Renault Kangoo», н/з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 , і в якому він був пасажиром, в передню ліву сторону, в`їхав автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 . Після дорожньо-транспортної пригоди йому викликали швидку медичну допомогу. З моменту аварії він 2 місяці проходив реабілітацію.
Показаннями ОСОБА_9 , в яких він зазначив, що керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», н/з НОМЕР_2 , в якому з ним їхав ОСОБА_8 та проїжджаючи перехрестя просп. Ватутіна з бульваром Перова на зелений сигнал світлофора в його транспортний засіб в`їхав автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 , який, рухався по просп. Ватутіна в зустрічному до них напрямку та виконував поворот ліворуч на перехресті з бульваром Перова.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду судом першої інстанції доказами, зокрема, даними зафіксованими в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 жовтня 2018 року щодо локалізації пошкоджень автомобілів «Renault Kangoo», н/з НОМЕР_2 та «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 (а.с. 68-76); фактичними даними, що містяться в схемі пригоди від 27 жовтня 2018 року, щодо розташування автомобілів марки «Renault Kangoo» та «Chevrolet Aveo» після дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 77); висновком судово-медичної експертизи № 042-251-2019 від 11 лютого 2019 року щодо наявних у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (а.с. 95-99); висновком судової автотехнічної експертизи № 12-2/221 від 11 лютого 2019 року, відповідно до якого, з технічної точки зору, причиною зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» та пунктів 10.1, 16.6 правил дорожнього руху України (а.с. 112-120); актом огляду транспортного засобу №6/03-ТЗ від 06 березня 2019 року з фото таблицями (а.с. 137, 138-143).

Таким чином, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та обгрунтовано визнано ОСОБА_6 винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, врахувуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено. Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо,раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, а також думку державного обвинувача, потерпілого, цивільного позивача, та дані досудової доповіді районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області (а.с. 49-53). Таким чином, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 врахував всі обставини, передбачені статтею 65 КК України та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України з застосуванням ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції врахувавшидані про особу ОСОБА_6 , очевидність порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, позиції прокурора, потерпілого та цивільного позивача, прийшов до висновку про необхідність застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з яким погоджується і колегія суддів, та підстав для призначення ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами не вбачає.
Також, колегія суддів вважає, що пред`явлені у даному кримінальному провадженні цивільні позови до ОСОБА_6 вирішені судом першої інстанції за правилами, встановленими в Главі 9 КПК України з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав такого рішення.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначені розміру моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_8 , суд першої інстанції, врахував, що у зв`язку із завданням шкоди здоров`ю потерпілого, джерелом підвищеної небезпеки, у нього відбувся розлад душевного здоров`я, що виразилось у втраті сну, постійному відчутті тривоги, відчутті беззахисності, а також у частковій втраті особистої гідності, яка полягала у втраті працездатності та неможливості забезпечення себе та сім`ї заробітком, продовж трьох місяців, для належного існування та безперечно призвело, до змін в організації його життя, оскільки останній вимушений був витрачати свій час на звернення до закладів охорони здоров`я, правоохоронних органів, що вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення звичайного укладу життя, у зв`язку з чим, дійшов вірного висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 50000 грн., а тому доводи апеляційної скарги захисника про неналежне обґрунтування у вироку розміру моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання апеляційної скарги захисника щодо необгрунтованого стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь цивільного відповідача ОСОБА_9 моральної шкоди колегія суддів, вважає неспроможними, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу марки «Renault Kangoo», н/з НОМЕР_2 , який фактично належить ОСОБА_9 у нього проявилось сильне душевне страждання, що вплинуло на його стан здоров`я, після даного випадку цивільний позивач перестав спокійно спати, оскільки із своїми вадами здоров`я відчував постійну тривогу та вразливість. Крім того, після пошкодження майна цивільного позивача він не міг користуватись усіма благам та перевагами автомобіля, так як не міг вільно пересуватись та забезпечити себе роботою для гідного життя. Також завдання шкоди майну ОСОБА_9 призвело, до змін в організації його життя, оскільки останній вимушений був витрачати свій час на звернення до підприємств, установ та організацій, що вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення звичайного укладу життя, а тому висновок суду першої інстанції про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., на переконання колегії суддів є співрозмірним завданій шкоді.
Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 до апеляційного суду не надано.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4