КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6070/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київської області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, з визначенням заставу в розмірі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красне Згурівського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента 4 курсу Київського коледжу комп`ютерних технологій та економіки НАУ, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.4 ст. 296, ч.2 ст.309 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необгрунтованіть, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м.Києві та Київській області відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень та відсутність ризиків ст. 177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги наявність у нього стійких соціальних зв`язків, відсутність паспорта для виїзду за кордон, те, що він раніше не судимий, є студентом, має місце проживання та реєстрації, відсутність негативних характеристик, стан здоров`я підозрюваного.

Також підозрюваний зазначає, що слідчі дії та об`єднання кримінальних проваджень проведені не уповноваженою особою. Додає про відсутність доказів об`єднання кримінального провадження за ч. 2 ст. 309 КК України.
Далі в апеляційній скарзі апелянт звертає увагу суду на непомірний розмір визначеної слідчим суддею застави, яка не відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Додає про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Крім того, на адресу апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 , в яких адвокат зазначає про порушення правил підсудності, оскільки у Дніпровському районі м. Києва не знаходяться будь-які підрозділи Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області. Вказує, що оскаржувана ухвала винесена незаконним складом суду, оскільки усі клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0006517 розглядаються в рамках одної судової справи під єдиним №755/14426/19, склад якого визначено 09.09.2019.
Також апелянт зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , інкримінованих кримінальних правопорушень. Вказує про відсутність у матеріалах справи доказів про застосування підозрюваним або його «спільниками» будь-яких предметів для нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та відсутність доказів про отримання останньою тілесних ушкоджень. Вказує про відсутність висновків експерта про тяжкість тілесних ушкоджень.

Крім того, адвокат акцентує увагу на відсутності документів на підтвердження того, що підозрюваний вступав у змову з ким-небудь з метою придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин. Стверджує, що судом не взято до уваги той факт, що мати підозрюваного вказала, що знайдену порошкоподібну речовину підкинули співробітники СБУ. Зазначає, що стороною обвинувачення не встановлено і не надано доказів факту покупки та перевезення психотропної речовини та додає про фальсифікацію доказів стороною обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін,дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0006517, відомості про яке 02.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 309 КК України.

08.10.2019 об 11 год. 35 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.4 ст. 296, ч.2 ст.309 КК України.

09.10.2019 слідчий в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київської області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся доДніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, з визначенням заставу в розмірі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.4 ст. 296, ч.2 ст.309 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження підозрюваного та його захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у протоколі огляду місця події від 02.09.2019, протоколі допиту ОСОБА_10 від 05.09.2019, протоколі допиту ОСОБА_13 від 10.09.2019, протоколі допиту ОСОБА_14 від 12.09.19, протоколі впізнання за фотокартками із ОСОБА_14 від 12.09.2019, протоколі допиту ОСОБА_15 від 16.09.19, протоколі впізнання за фотокартками із ОСОБА_15 від 16.09.2019, протоколі допиту ОСОБА_16 від 20.09.19, протоколі впізнання за фотокартками із ОСОБА_16 від 20.09.2019, протоколі допиту ОСОБА_17 від 27.09.19.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Твердження адвоката про відсутність у матеріалах справи доказів про застосування підозрюваним або його «спільниками» будь-яких предметів для нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, відсутність доказів про отримання останньою тілесних ушкоджень, відсутність фактів покупки та перевезення психотропної речовин, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, як і доводи апеляційної скарги з приводу відсутності висновків експерта стосовно тяжкості тілесних ушкоджень, проте підлягають перевірці при розгляді справи по суті.

Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження захисника про відсутність доказів того, що підозрюваний вступав у змову з ким-небудь з метою придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Що стосується тверджень апелянта про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, є студентом, має місце реєстрації та проживання, стійкі соціальні зв`язки, не має негативних характеристик, то дані обставини, були предметом перевірки слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, та не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи підозрюваного стосовно його незадовільного стану здоров`я, заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Посилання підозрюваного на відсутність у нього паспорта для виїзду за кордон, на переконання колегії суддів, не свідчить про помилковість запобіжного заходу, який застосовано підозрюваному, з огляду на наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо порушення територіальної підслідності даного кримінального провадження не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови заступника начальника слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_18 , місцем проведення досудового розслідування даного кримінального провадження визначено місцезнаходження 5-го відділення слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області за адресою: м. Київ, вул. Ю. Поправки, буд. 14-А (а.с. 5-6), що відноситься до Дніпровського району міста Києва.

Твердження адвоката про те, що ухвала винесена незаконним складом суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, з урахуванням наявного у матеріалах провадження протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.10.2019, відповідно до якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено суддю ОСОБА_1 (а.с 175).

Посилання підозрюваного на те, що слідчі дії та об`єднання кримінальних проваджень проведені не уповноваженою особою, слід визнати непереконливими, оскільки у відповідності до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування) 02.09.2019 22:51:18), прокурор ОСОБА_6 , який в свою чергу виніс постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 06.09.2019, значиться в списку прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво кримінального провадження №0006517, в рамках якого подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 (а.с 170-173).

З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження підозрюваного про відсутність доказів об`єднання кримінального провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань містить посилання на правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309 КК України, датою внесення якої є 08.10.2019, тобто після об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006517 від 02.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 05.09.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в одне провадження.

Крім того, на переконання колегія суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 слід визначити заставу в розмірі 153 680 гривень 00 копійок, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_8 вирішить не зникати через побоювання втрати заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 та таким, що суперечить положенням ч. 5ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Посилання сторони захисту на те, що порошкоподібну речовину підкинули підозрюваному співробітники СБ України, слід визнати непереконливими, оскільки стороною захисту не наведено доводів на обгрунтування цієї позиції, як того вимагають положення ч. 5 ст. 132 КПК України, згідно положень якого кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається. З цих же підстав не знайшли свого підтвердження і посилання адвоката на фальсифікацію доказів стороною обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБУ у м.Києві та Київської області ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, з визначенням заставу в розмірі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4