Справа № 305/125/19
Провадження по справі 1-кп/305/221/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 03.09.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доніно-Кам`янка, знаменського району, Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , 10.09.2018, близько 18 години, маючи незаконний умисел передав свою вогнепальну зброю, яка за ним зареєстрована, а саме, мисливський карабін "ИЖ 18МН", серійний номер НОМЕР_1 калібру 308 win. (7,62-51 мм.), своєму племіннику - громадянину Сасу ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 .
Після чого, цього ж дня, близько 23 години ОСОБА_7 , маючи незаконний умисел на носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, взяв з собою мисливський карабін і поїхав на територію мисливських угідь Карпатського біосферного заповідника, ТМР "Грінвуд", що в с. Луги, Рахівського району Закарпатської області, урочище «Липів», де виконав один постріл в стовбур дерева, після чого був виявлений працівниками охорони Трибушанського ПНДВ Карпатського біосферного заповідника.
Згідно висновку експерта №1/335 від 19.09.2018, вилучений у обвинуваченого ОСОБА_7 предмет схожий на карабін є нарізною вогнепальною зброєю мисливський карабін «ИЖ 18МН», з серійним номером НОМЕР_1 калібру 308 win. (7,62-51 мм.), яка придатна для неодноразового проведення пострілів.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що 10.09.2018, протягом дня, разом з ОСОБА_8 , знаходилися в лісі, збирали гриби, і мали намір залишитися ночувати в лісі. Йому подзвонили рідні та повідомили про необхідність терміново відвести до лікарні внучку, після чого він поїхав з лісу додому, а ОСОБА_7 із його мисливським карабіном залишився в лісі. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в ході судового розгляду визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд, за згодою учасників судового розгляду, змінив порядок дослідження доказів, учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти подальшого розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежився дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Його дії вірно кваліфіковано за за ч.1 ст.263 КК України, як передача вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання винуватості та щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Відповідно висновку Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 20.05.2019 виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, в межах визначених законодавством.
Щире каяття ОСОБА_4 , та його визнання винуватості у вчиненому суд враховує, як такі обставини, що є достатніми підставами для призначення ОСОБА_4 покарання наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України. Проте суд не знаходить їх достатніми, у даному випадку, для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України, в частині призначення іншого більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, не пов`язаного з позбавленням волі, що не зазначене в санкції ч.1 ст.263 КК України. З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, яка просила призначити покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства, досудової доповіді органу пробації, суд, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.1 п.2 ст.76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Процесуальні витрати, в сумі 858 гривень, що становили вартість проведеної балістичної експертизи у кримінальному провадженні стягнуто з засудженого ОСОБА_7 .
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний відповідно до ухвали слідчого судді Рахівського районного суду від 08.01.2019, у вигляді домашнього арешту закінчився 08.03.2019, клопотання про продовження такого в ході судового розгляду не надходило.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ: нарізну вогнепальну зброю, мисливський карабін моделі "ИЖ 18 МН", з серійним номером НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУПН в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу повернути власнику - ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1