Справа № 473/4405/19
Номер провадження 1-в/473/301/2019

УХВАЛА
Іменем України

"04" листопада 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, українця, який проживає в АДРЕСА_1 , судимого

10.12.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

04.10.2013 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185, , ст.. 71 КК України до 3 років 1 місяців позбавлення волі;

16.11.2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 407, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі

про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_4 був засуджений 16.11.2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 407, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія -72».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття призначеного судом покарання задовольнити.

Представник ДУ « Вознесенська ВК -72» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів своє виправлення, так як в липні 2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за зберігання наркотичного засобу метадону.

Заслухавши представника ДУ « Вознесенська ВК -72», засудженого, а також враховуючи думку прокурора, який вважав, що клопотання задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали особової справи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 16.11.2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 407, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія -72». Початок строку відбування покарання 27.04.2017 року, кінець строку відбування покарання 27.05.2020 року, відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.04.2017 року. Під час тримання в СІЗО м.Миколаєва вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 07.06.2017 року відбуває покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. За період відбування покарання має 7 заохочень та два стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. За час відбування покарання у ДУ «Вознесенська ВК-72» зарекомендував себе позитивно, але 12 липня 2019 року згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 44 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн, за те, що 15.05.2019 року по вул.Київська,300, в м. Вознесенську на території ДУ «Вознесенська ВК-72», ОСОБА_4 зберігав наркотичний засіб-метадоном.
Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, то на теперішній час засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки в травні 2019 року вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.. 44 КУпАП, за яке був визнаний винним та підданий стягненню.

Відповідно до ст. 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.
Доводи ОСОБА_4 про те, що він довів своє виправлення, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але на теперішній час ОСОБА_4 є особою, яка піддана адміністративному стягненню, тому не можна говорити про сумлінну поведінку засудженого.

Звідси на підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України та п.2 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1