Справа № 134/1440/18
Провадження № 1-кп/142/55/19
В И Р О К
іменем України

22 листопада 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду в смт. Піщанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 17 серпня 2018 року,
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда 2-ї групи, учасника бойових дій, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України;
за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Голубече, Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

- 23 березня 2018 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;

- 24 квітня 2019 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ст. 75, 76 КК України з випробовуванням на строк 1 (один) рік;

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Куниче Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку липня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою вчинення наруги над могилою, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та виявлення поваги до пам`яті покійних, з корисливих мотивів прийшли на територію кладовища, яке знаходиться за межами с. Голубече Крижопільського району Вінницької області. З метою вчинення злочину, направленого на викрадення огорож із могил, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли на кладовище, а ОСОБА_6 в цей час за їх домовленістю пішов шукати автомобіль, яким можна було б перевезти викрадене. Перебуваючи на території кладовища ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, нехтуючи встановленими законодавством України в галузі поховань нормами щодо гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, загальновизнаними моральними принципами щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, діючи умисно з могили померлої ОСОБА_8 , яка була огороджена надмогильною металевою огорожею, за допомогою фізичної сили рук пошкодили та демонтували чотири секції металевої огорожі, загальною вагою 50 кілограмів, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 632 від 19 вересня 2018 року 6,03 грн. за один кілограм, як брухту чорних металів на загальну суму 301,5 грн., які перенесли за межі кладовища. Після цього ОСОБА_6 під`їхав до них автомобілем УАЗ-3303, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , якого попросив перевезти металобрухт. В подальшому утрьох вони завантажили металеві огорожі на кузов автомобіля та перевезли їх в смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, де продали ОСОБА_10 , якому про те, що дані огорожі являються краденими нічого відомо не було. Виручені кошти розділили порівно між собою на трьох та витратили для власних потреб.

ОСОБА_5 на початку липня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з метою вчинення наруги над могилою, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та виявлення поваги до пам`яті покійних, з корисливих мотивів прийшли на територію кладовища, яке знаходиться за межами с. Голубече Крижопільського району Вінницької області. З метою вчинення злочину, направленого на викрадення огорож із могил, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли на кладовище, а ОСОБА_6 в цей час за їх домовленістю пішов шукати автомобіль, яким можна було б перевезти викрадене. Перебуваючи на території кладовища ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, нехтуючи встановленими законодавством України в галузі поховань нормами щодо гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, загальновизнаними моральними принципами щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, діючи умисно, з могили померлої ОСОБА_8 , яка була огороджена надмогильною металевою огорожею, за допомогою фізичної сили рук пошкодили та демонтували чотири секції металевої огорожі, загальною вагою 50 кілограмів, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 632 від 19 вересня 2018 року 6,03 грн. за один кілограм, як брухту чорних металів на загальну суму 301,5 грн., які перенесли за межі кладовища. Після цього ОСОБА_6 під`їхав до них автомобілем УАЗ-3303, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , якого попросив перевезти металобрухт. В подальшому утрьох вони завантажили металеві огорожі на кузов автомобіля та перевезли їх в смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, де продали ОСОБА_10 , якому про те, що дані огорожі являються краденими нічого відомо не було. Виручені кошти розділили порівно між собою на трьох та витратили для власних потреб.

ОСОБА_6 на початку липня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою вчинення наруги над могилою, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та виявлення поваги до пам`яті покійних, з корисливих мотивів прийшли на територію кладовища, яке знаходиться за межами с. Голубече Крижопільського району Вінницької області. З метою вчинення злочину, направленого на викрадення огорож із могил, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли на кладовище, а ОСОБА_6 в цей час за їх домовленістю пішов шукати автомобіль, яким можна було б перевезти викрадене. Перебуваючи на території кладовища ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, нехтуючи встановленими законодавством України в галузі поховань нормами щодо гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, загальновизнаними моральними принципами, щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, діючи умисно з могили померлої ОСОБА_8 , яка була огороджена надмогильною металевою огорожею, за допомогою фізичної сили рук пошкодили та демонтували чотири секції металевої огорожі, загальною вагою 50 кілограмів, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 632 від 19 вересня 2018 року 6,03 грн. за один кілограм, як брухту чорних металів на загальну суму 301,5 грн., які перенесли за межі кладовища. Після цього ОСОБА_6 під`їхав до них автомобілем УАЗ-3303, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , якого попросив перевезти металобрухт. В подальшому утрьох вони завантажили металеві огорожі на кузов автомобіля та перевезли їх в смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, де продали ОСОБА_10 , якому про те, що дані огорожі являються краденими нічого відомо не було. Виручені кошти розділили порівно між собою на трьох та витратили для власних потреб.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 завдали моральні страждання іншим особам, порушили моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажили пам`ять померлих, продемонстрували своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері та завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 301,5 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в липні 2018 року він за домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли на територію кладовища за межами с. Голубече, де він з ОСОБА_5 зайшли на кладовище, де вони пошкодили та демонтували чотири секції металевої огорожі, які перенесли за межі кладовища та завантажили на кузов автомобіля, який попередньо за їх домовленістю знайшов ОСОБА_6 , викрадене перевезли в смт. Крижопіль та продали як металобрухт, а кошти розділили між собою. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в липні 2018 року він за домовленістю із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на території кладовища, що за межами с. Голубече, пошкодили та демонтували металеву огорожу з могили померлої ОСОБА_8 , яку перенесли за межі кладовища та завантажили на кузов автомобіля УАЗ, який за їх попередньою домовленістю знайшов ОСОБА_6 , викрадені секції металевої огорожі перевезли в смт. Крижопіль та продали як металобрухт, а кошти розділили між собою. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що не початку липня 2018 року він за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли на територію кладовища, яке знаходиться за межами с. Голубече Крижопільського району Вінницької області, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли на кладовище, а він за їх спільною домовленістю пішов шукати автомобіль, яким в подальшому, під керуванням ОСОБА_9 , якого попросив перевезти металобрухт, під`їхав до кладовища, де за межами кладовища він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили металеву огорожу на кузов автомобіля та перевезли її в смт. Крижопіль, де продали ОСОБА_10 , якому не повідомили, що секції огорожі були викраденими. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 вказав, що в липні 2018 року виявив, що з могили його баби ОСОБА_11 зникла металева огорожа, про що повідомив в поліцію. Пояснив, що матеріальна шкода йому частково відшкодована в сумі 110 гривень, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.

Оскільки обвинуваченіі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали суду послідовні показання щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, в повній мірі визнали свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні і проти цього не заперечують учасники судового провадження, то, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Одночасно судом роз`яснено обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Тому, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених, потерпілого та матеріалів, що характеризують особу обвинувачених.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у нарузі над могилою, а також незаконному заволодінню предметами, що знаходяться на могилі, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. ст. 297 КК України.

Також на підставі зібраних доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у нарузі над могилою, а також незаконному заволодінню предметами, що знаходяться на могилі, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. ст. 297 КК України.

Також на підставі зібраних доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у нарузі над могилою, а також незаконному заволодінню предметами, що знаходяться на могилі, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. ст. 297 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який непогашених та не знятих судимостей на момент вчинення злочину не має, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної посадовою особою Крижопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, при високому ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 ,суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.297 КК України.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро покаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, характер та ступінь вини, встановлені в судовому засіданні пом`якшуючу вину обставину, які в сукупності з іншими даними дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання та ізоляції від суспільства, а тому суд приходить до висновку про можливе застосування відносно ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_4 не обиралася.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, враховує що обвинувачений раніше судимий, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно, згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної посадовою особою Крижопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, при високому ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення, виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.297 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року, більш суворим, призначеним за даним вироком.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро покаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, характер та ступінь вини, встановлені в судовому засіданні пом`якшуючу вину обставину, які в сукупності з іншими даними дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання та ізоляції від суспільства, а тому суд приходить до висновку про можливе застосування відносно ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_5 не обиралася.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який непогашених та не знятих судимостей на момент вчинення злочину не має, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної посадовою особою Крижопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, при високому ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.297 КК України.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро покаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, характер та ступінь вини, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючу вину обставину, які в сукупності з іншими даними дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання та ізоляції від суспільства, а тому суд приходить до висновку про можливе застосування відносно ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_6 не обиралася.

По даному кримінальному провадженню проведено судову товарознавчу експертизу № 632 від 19 вересня 2019 року, вартість проведення якої згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні 0000256 до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 572 гривні 00 копійок, у зв`язку з чим дані витрати, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на користь держави в рівних долях.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 349, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_12 не обиралася.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року у виді у виді 2 (двох) років обмеження волі, більш суворим за даним вироком покаранням у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_5 не обиралася.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно ОСОБА_6 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 та з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних долях на користь держави в особі Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні, відповідно до довідки до висновку експерта № 632 від 19 вересня 2018 року в розмірі 572 гривні 00 копійок.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2018 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: два фрагменти металевого паркану які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: