УХВАЛА

16 липня 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, ?

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000613 від 13.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з умислом спрямованим на вчинення вбивства, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, в один із днів взимку 2017 року, використовуючи заздалегідь знайдені на околиці смт. Смига Дубенського району Рівненської області мінометні міни калібру 50 мм., незаконно виготовив чотири саморобні вибухові пристрої в саморобних корпусах, які спрацьовують при відкритті корпусів. Вказані саморобні вибухові пристрої ОСОБА_5 розмістив як пастки для злодіїв у металевих шафах в підсобних приміщеннях на території власного домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 .
13 липня 2019 року, приблизно о 11 годині 50 хвилин, малолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителі АДРЕСА_1 , знаходячись за вищевказаною адресою у приміщенні майстерні ОСОБА_5 , відкрили металеву шафу та корпус одного із зазначених вибухових пристроїв, що виготовлений та встановлений ОСОБА_5 . У результаті спрацювання вибухового пристрою відбувся вибух та малолітні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 отримали травми, від яких померли на місці події.
13.07.2019 по вказаному кримінальному провадженню повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.. 89 КК України не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України. Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Наведене дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , в разі незастосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, так як частина з яких є його близькими родичами та знайомими, а також може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення його притягнення до кримінальної відповідальності. Наведені обставини у відповідності до п.п.1,5 ст.177 КПК України є ризиками.
Враховуючи вищевикладене та те, що згідно вимог ч. 5 ст. 12 КПК України злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, то на думку органу досудового розслідування це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваної від органу досудового розслідування та суду. Таким чином, на думку органу досудового розслідування, в разі обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не забезпечить участь останнього у слідчих та процесуальних діях, які необхідно провести у даному кримінальному провадженні.
Наведене дає підстави вважати, що підозрюваний, в разі незастосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнути його притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник не заперечили з приводу задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом вставлено, що в провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000613 від 13.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.
О 17 год. 15 хв. 13.07.2019 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13.07.2019 року по вказаному кримінальному провадженню повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Пленум Верховного Суду України у п.3 постанові №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 р. (з послідуючими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і його поганої поведінки.
В п. 13 вказаної постанови зазначається, що обов`язковою умовою взяття під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.
Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених за п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він раніше не судимий, працездатний, непрацюючий, одружений, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, не має на утриманні малолітніх дітей. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених за п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, згідно вимог ч. 5 ст. 12 КПК України злочини, які інкримінуються підозрюваному, відноситься до категорії особливо тяжких та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, так як частина з яких є його близькими родичами та знайомими, а також може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення його притягнення до кримінальної відповідальності. Наведені обставини у відповідності до п.п.1,5 ст.177 КПК України є ризиками.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, коли єдиною підставою утримання під вартою є побоювання того, що обвинувачений зникне, його належить звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового слідства). Для вирішення питання про обрання щодо особи запобіжного заходу, суд повинен проаналізувати особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь зменшення (збільшення) ризику переховування особи від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.
Однак, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
На підставі викладеного вважаю за можливе не визначати відносно ОСОБА_5 розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину який спричинив загибель неповнолітніх дітей.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених за п.п. 1,2,5 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Визначити місцем тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчий ізолятор УДПтС України в Рівненській області.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 13 липня 2019 року.
Визначити строк дії ухвали до 17 год. 15 хв. 11 вересня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1