печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду заяву адвоката ОСОБА_5 про самовідвід від участі у розгляді клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000113 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

19.07.2019 Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000113 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.08.2019 в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив самовідвід від участі в розгляді вказаного клопотання, мотивуючи тим, що у підозрюваного наявні захисники, з якими ОСОБА_6 уклав відповідний договір про надання правової допомоги, а він являється призначеним захисником Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.
Прокурори заперечували щодо заявленого самовідводу, вказуючи на його безпідставність, внаслідок неналежної процесуальної поведінки обраних ОСОБА_6 захисників.

Вивчивши заяву, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Конституційні приписи, а саме ст. 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Статтею 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 78 КПК України визначено, що захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.
Вказаною статтею законодавцем передбачено, що особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках:
1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;
2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом;
3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.
Мотивуючи заявлений самовідвід, адвокат вказує, що оскільки у підозрюваного наявні захисники, з якими ОСОБА_6 уклав відповідний договір про надання правової допомоги, а він являється призначеним захисником Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, а відтак просив його відвести від участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Проте слідчий суддя дані доводи адвоката не приймає, виходячи з підстав визначених ст. 78 КПК України для відводу захисника, та приходить до переконання про його безпідставність, а також приймаючи до уваги наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 3 вказаної статті слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, обвинуваченого, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.

Окрім іншого, право на захист захисника забезпечується, зокрема, нормами КПК України, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. 49, 52 КПК України).

Так, відповідно до ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Слідчий суддя прийнявши до уваги імперативні вказівки кримінального процесуального законодавства, прийшов до висновку про необхідність залучення для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу захисника підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на захист, залучивши йому захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, про що 08.08.2019 постановив відповідну ухвалу.

Так, Згідно наказу Координаційного центру з надання правової допомоги № 33від 25.12.2014, доручення для здійснення захисту за призначенням діє до закриття кримінального провадження; закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень; використання всіх національних засобів правового захисту.

Таке положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, за якою останній розглядає право вибору адвоката як не абсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення справедливого правосуддя. Європейський суд з прав людини у низьці рішень обґрунтовує застосування обмежень права вибору захисника, перш за все при наданні безоплатної правової допомоги. У цьому випадку основним критерієм є інтерес правосуддя.

Примірною є справа «Круассан проти Німеччини», Європейський суд відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 28, Series A № 237 B). У цьому ж рішенні Суд наголошує, що стаття 6 пункт 3 (с) Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисникам на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно.

З урахуванням зазначеної позиції ЄСПЛ, призначаючи адвоката національний суд повинен, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого. Однак інтереси обвинуваченого можливо обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B).

Ухвалою від 08.08.2019 слідчий суддя, окрім іншого, зобов`язав суб`єкта надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечити безперервну участь призначеного захисника незалежно від подальшої участі у судових засіданнях захисників, обраних підозрюваним, тобто до повного вирішення клопотання щодо застосування запобіжного заходу.

За встановлених обставин, вбачається, що подана заява про самовідвід являється безпідставною та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, а тому з метою забезпечення права на захист підозрюваному, приходжу до переконання, що заявлений самовідвід слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 82 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про самовідвід від участі у розгляді клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000113 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1