УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 419/293/17
провадження № 51-4789ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року,
встановив:
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, Лисичанський міський суд Луганської області ухвалою від 14 червня 2019 року залишив без задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку поручителів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , або інший запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі. Також цим судом було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 12 серпня 2019 року включно.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Луганський апеляційний суд ухвалою від 12 серпня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишив без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на допущені, на її думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року, задовольнити клопотання адвоката та змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на інший запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі і звільнити ОСОБА_4 з-під варти. Також адвокат просить передати кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, на підставі ч. 5 ст. 434-1 КПК.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки оскаржувані адвокатом ОСОБА_5 судові рішення не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, то вони не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, оскільки касаційну скаргу адвокат ОСОБА_5 подала на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Також Верховний Суд звертає увагу адвоката ОСОБА_5 на те, що питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вирішується лише після відкриття касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3