КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_4.,

суддів - ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

секретаря - ОСОБА_7.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8.,

адвоката, який діє в

інтересах ТОВ «Берізка» - ОСОБА_9.,

адвоката, яка діє в інтересах

потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_10.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ТОВ «Берізка» - ОСОБА_9., на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001734 від 17.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України -

В С Т А Н О В И Л А :

21 травня 2019 року до Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11., погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_12., про накладення арешту на групу нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ТОВ «Берізка».

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказане майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, тому наявні правові підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та надання органу досудового розслідування реальної можливості для встановлення нанесених злочином збитків шляхом проведення відповідних експертиз.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах ТОВ «Берізка» - ОСОБА_9., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, оскільки при розгляді клопотання слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно ТОВ «Берізка» виключно на підставі свідчень зацікавленої особи - ОСОБА_1, при цьому у даному кримінальному провадженні відсутня обґрунтована підозра щодо вчинення посадовими особами ТОВ «Берізка» кримінального правопорушення, як обов'язкової передумови для застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, а органом досудового розслідування не надано суду достатніх доказів того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ТОВ «Берізка». Тому, просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, пославшись на те, що ухвалу постановлено без виклику представника ТОВ «Берізка», а про накладення арешту на майно стало відомо 24.07.2019 року, після отримання копії вказаної ухвали.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги;

- адвоката, яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_10., яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просила залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- адвоката, який діє в інтересах заявника ТОВ «Берізка» - ОСОБА_9., який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки в матеріалах провадження відсутні дані про отримання ТОВ «Берізка» копії оскаржуваної ухвали, немає будь-яких підстав вважати, що у даного ТОВ сплив строк на оскарження вказаної ухвали його адвокатом.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що особи, які є засновниками та учасниками ТОВ «Берізка», зокрема директор товариства ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб за участі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинили дії щодо заволодіння шахрайським шляхом майном ТОВ «Берізка», а тому група нежитлових приміщень, які належать на праві власності ТОВ «Берізка» є матеріальними об'єктами, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та в подальшому, відповідно до постанови слідчого від 20.05.2019 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість вказаних нежитлових приміщень, які належать на праві власності ТОВ «Берізка», матеріальними об'єктами, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об'єктивні підстави вважати нежитлові приміщення такими, що являються матеріальними об'єктами, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що група нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ТОВ «Берізка», відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є матеріальними об'єктами, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на групу нежитлових приміщень, які належать на праві власності ТОВ «Берізка», діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ТОВ «Берізка» - ОСОБА_9., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ТОВ «Берізка» - ОСОБА_9., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року, якою накладено арешт на групу нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ТОВ «Берізка», залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6