Справа №: 398/874/19
провадження №: 1-кп/398/288/19
ВИРОК
Іменем України

"03" червня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене 22 січня 2019 року до ЄРДР за № 0000032 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2018 року ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та яке належить ОСОБА_5 . Перебуваючи біля паркану вказаного домоволодіння, реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, впевнившись, що його дії ніким помічені не були та мають таємний характер, шляхом демонтування зазначеного паркану за допомогою сили рук, здійснив крадіжку сітки-рабиці, з якої було зроблено паркан, загальною довжиною 300 метрів, висотою 150 см, розмір вічка 7,5 см х 7,5 см, вагою 270 кг. вартістю 1566 грн.З викраденим майном з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1566 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, підтвердив вчинення злочину при наведених обставинах, у вчиненому розкаявся. В судовому засіданні пояснив, що він помітив в кущах домоволодіння потерпілої сітку-рабицю і вирішив її демонтувати та здати на металобрухт. При демонтажу сітки його ніхто не бачив. Викрадене майно здав на металобрухт і отримані кошти витратив на власні потреби . У вчиненому розкаюється, жалкує про вчинене, вибачився перед потерпілою. В судовому засіданні запевнив, що відшкодує потерпілій завдану їй шкоду. Вважає, що немає необхідності досліджувати докази по даним обставинам, які ним не оспорюються. Розуміє, що не зможе оскаржити дані обставини в апеляційному порядку.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та дійшов висновку, що обвинувачений винний у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, особу винного, який вважається таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, не одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей , офіційно не працевлаштований.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню, результати оцінки правопорушника показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, щире каяття обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, досудову доповідь , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі при призначенні покарання без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі з випробуванням. Суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити мінімальний розмір іспитового строку, так як таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов під час кримінального провадження не заявлений.

Речовий доказ залишити за належністю потерпілій.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1( один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ моток сітки-рабиці висотою 150 см, розмір вічка 7,5 см х 7,5 см, вагою 24 кг 600г, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 572 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя