Справа №: 348/1057/19
Провадження №: 1-кп/0343/129/19
У Х В А Л А
про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 вересня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції з Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області клопотання про продовження строку тримання під вартою та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні № 0000078 від 05.02.2019 щодо

ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року, обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , продовжено строком на 60 днів до 21 вересня 2019 року включно.

6 вересня 2019 року через канцелярію суду надійшло від прокурора клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим, у період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку із закінченням терміну запобіжного заходу, який закінчується 21.09.2019 виникла потреба продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершено.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, яке відповідно до санкції ч. 3 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце і на даний час, зокрема ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не визнає своєї причетності до його вчинення, не має міцних соціальних зв`язків, проживає в сусідньому населеному пункті з свідками, які ще не допитані в судовому засіданні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наведені обставини дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, передбаченим у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до ОСОБА_5 є доцільним застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Беручи до уваги зазначені ризики, а також неможливість розглянути кримінальне провадження до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, виникла необхідність у продовженні строку вже обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурори в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали з підстав, наведених у ньому. Вказали, що вважають наявними всі законні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до 60 днів, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 в судовому засідання просив строк тримання під вартою обвинуваченому продовжити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо продовження строку тримання його під вартою.

Захисник ОСОБА_9 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на більш м`який, а саме домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 21 вересня 2019 року, однак судовий розгляд даного провадження не закінчено, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити з таких підстав.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках даного кримінального провадження 24 липня 2019 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 вересня 2019 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального процесуального кодексу України. При цьому суд також враховує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість).

В судовому засіданні знайшли підтвердження доводи прокурора про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, відповідно до КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, не має міцних соціальних зав`язків, усвідомлює неминучість покарання за нього, у зв`язку з чим може переховуватися від суду.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідка є те, що він є місцевим жителем, свідки проживають в сусідньому населеному пункті з обвинуваченим, обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, за який відповідно до КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, що може спонукати його незаконно впливати на потерпілого та свідка.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, тому усвідомлює неминучість покарання за вказаний злочин, що може спонукати його перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню об`єктивної істини.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченого (більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання чи особистої поруки), суд враховує те, що ОСОБА_5 не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад 10 років, усвідомлює неминучість покарання за нього, а також те, що вказані види запобіжних заходів не виключатимуть ризиків переховування від суду, впливу на свідків та потерпілого, які не допитані в судовому засіданні, оскільки йому відомо про місце їх проживання, чи іншого перешкоджання кримінальному провадженню, враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а тому доводи захисника та обвинуваченого щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є недостатніми та необґрунтованими.

Таким чином, суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Наведені прокурором ризики є дійсними і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Колегія суддів вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 21.09.2019, беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, одне з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, яке відповідно до санкції ч. 3 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, наявність ризику вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; колегія суддів вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, а тому є виправданим продовження застосування запобіжного заходу на 60 днів. Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 . Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 60 днів.
Крім цього, колегія суддів враховує, що потерпілий клопотав про його допит в судовому провадження в режимі відеоконференції, оскільки він проживає у АДРЕСА_1 і через похилий вік та стан здоров`я не може з`явитися в судове засідання до Долинського районного суду Івано-Франківської області в місто Долина.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Тому, враховуючи викладене, те, що потерпілий в судове засідання не з`явився, з метою своєчасного судового розгляду та дотримання розумних строків, беручи до уваги надане потерпілому право брати участь у судовому провадженні (п. 2 ч. 3 ст. 56 КПК України), колегія суддів, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне допитати потерпілого в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Частиною 5 статті 336 КПК України визначено, що якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені ч. 4 цієї статті. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.

Виконання доручення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції слід доручити Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області (78400, м. Надвірна, вул. Мазепи, 35), куди може з`явитися потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , та його представник - адвокат ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 336, 372 КПК України, суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів - з 11 вересня 2019 року до 9 листопада 2019 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали в частині продовження строку тримання під вартою доручити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", якому направити копію даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали в частині продовження строку тримання під вартою покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Судове засідання по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, призначити на 16 жовтня 2019 року о 13.30 годин та провести в режимі відеоконференції з Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (78400, м. Надвірна, вул. Мазепи, 35).

Доручити Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області виконання передбачених ч. 4 ст. 336 КПК України процесуальних дій, необхідних для проведення в режимі відеоконференції судового провадження у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання викликати потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та його представника - адвоката ОСОБА_8 , м. Надвірна, вул. Мазепи, 31.

Копію ухвали направити голові Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області для організації проведення відеоконференції, потерпілому ОСОБА_10 та його представнику ОСОБА_8 .

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3