Справа 333/6758/19
Провадження №1-в/333/305/19
УХВАЛА
Іменем України
04.12.2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особа стосовно якої ставиться питання про

продовження примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_6

лікаря-психіатра ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали заяви головного лікаря КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2019 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява головного лікаря КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 заяві зазначено, що 23.07.1995 року скоїв правопорушення згідно статті 206 ч. 2 КК України. 15.08.1995 був оглянутий первинно амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією, яка дійшла висновку, що хворий страждає на «параноїдну шизофренію». За Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.1995 відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом. За Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.1997 були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на звичайний режим нагляду, хворий був переведений для подальшого стаціонарного примусового лікування в Молочанську психіатричну лікарню Запорізької області. Згідно Постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 20.07.1998 переведений на подальше примусове стаціонарне лікування у Запорізьку обласну психіатричну лікарню, у відділення із звичайним наглядом. Під час перебування у відділенні із звичайним наглядом психічний стан хворого знову погіршився. Згідно Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя / від 24.07.2000 були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайного на суворий нагляд, у зв`язку з чим хворий був знову направлений на стаціонарне лікування в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом. Згідно Постанови Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська від 27.07.2004 були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на посилений режим нагляду, хворий був переведений для подальшого стаціонарного примусового лікування в Херсонську обласну психіатричну лікарню з посиленим наглядом. Постановою Суворівського районного суду м. Херсон від 04.02.2005 були змінені примусові заходи медичного характеру із посиленого на звичайний режим нагляду, в психіатричній лікарні за місцем проживання. З 05.04.2005 знаходиться на стаціонарному примусовому лікуванні в КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня", ЗОР, з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Ухвалами Комунарського районного суду від 05.09.2005, 28.04.2006, 29.09.2006, 02.03.2007, 17.08.2007, 22.02.2008, 08.08.2008, 06.03.2009, 14.08.2009, 02.02.2010, 09.08.2010, 11.04.2011, 21.07.2011,25.01.2012,02.07.2012,25.12.2012, 12.06.2013, 28.11.2013, 29.04.2014, 16.10.2014, 01.04.2015, 17.09.2015, 01.03.2016, 15.08.2016, 09.02.2017, 21.07.2017, 12.01.2018, 02.07.2018, 28.12.2018, 18.06.2019 у зв`язку з нестабільністю психічного стану, продовжувались примусові заходи медичного характеру у формі примусового стаціонарного лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
20.11.2019 в черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. На проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Критики до хвороби і скоєного суспільно-небезпечного діяння немає. У зв`язку з чим, потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
Лікар - психіатр та представник заявника наполягали на задоволенні подання.

Прокурор і захисник проти задоволення заяви не заперечували.

ОСОБА_6 пояснень не надав.

Суд, заслухавши представника Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, думку прокурора, захисника, лікаря психіатра та особу стосовно якої ставиться питання про продовження примусових заходів медичного характеру дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.07.1995 року скоїв правопорушення згідно статті 206 ч. 2 КК України. 15.08.1995 був оглянутий первинно амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією, яка дійшла висновку, що хворий страждає на «параноїдну шизофренію». За Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.1995 відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом. За Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.1997 були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на звичайний режим нагляду, хворий був переведений для подальшого стаціонарного примусового лікування в Молочанську психіатричну лікарню Запорізької області. Згідно Постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 20.07.1998 переведений на подальше примусове стаціонарне лікування у Запорізьку обласну психіатричну лікарню, у відділення із звичайним наглядом. Під час перебування у відділенні із звичайним наглядом психічний стан хворого знову погіршився. Згідно Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя / від 24.07.2000 були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайного на суворий нагляд, у зв`язку з чим хворий був знову направлений на стаціонарне лікування в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом. Згідно Постанови Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська від 27.07.2004 були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на посилений режим нагляду, хворий був переведений для подальшого стаціонарного примусового лікування в Херсонську обласну психіатричну лікарню з посиленим наглядом. Постановою Суворівського районного суду м. Херсон від 04.02.2005 були змінені примусові заходи медичного характеру із посиленого на звичайний режим нагляду, в психіатричній лікарні за місцем проживання. З 05.04.2005 знаходиться на стаціонарному примусовому лікуванні в КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня", ЗОР, з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Ухвалами Комунарського районного суду від 05.09.2005, 28.04.2006, 29.09.2006, 02.03.2007, 17.08.2007, 22.02.2008, 08.08.2008, 06.03.2009, 14.08.2009, 02.02.2010, 09.08.2010, 11.04.2011, 21.07.2011,25.01.2012,02.07.2012,25.12.2012, 12.06.2013, 28.11.2013, 29.04.2014, 16.10.2014, 01.04.2015, 17.09.2015, 01.03.2016, 15.08.2016, 09.02.2017, 21.07.2017, 12.01.2018, 02.07.2018, 28.12.2018, 18.06.2019 у зв`язку з нестабільністю психічного стану, продовжувались примусові заходи медичного характеру у формі примусового стаціонарного лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
20.11.2019 в черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. На проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Критики до хвороби і скоєного суспільно-небезпечного діяння немає. У зв`язку з чим, потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, як, зокрема, амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву головного лікаря КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1