Номер провадження: 11-кп/813/1409/19
Номер справи місцевого суду: 504/352/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.07.2019 року, якою, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, в зв`язку зі звільненням обвинуваченої

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001949 від 30.12.2018 року, та до обвинуваченої було застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження,-
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.07.2019 року обвинувачена ОСОБА_9 була звільнена від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до неї були застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України було закрито кримінальне провадження№0001949 від 30.12.2018 року.

Відповідно до оскарженої ухвали, 29.12.2018 біля 18.20 години ОСОБА_9 під час перебування в торговельній залі гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», розташованого за адресою: Одеська область, Лиманський район, території Фонтанської сільської ради, комплекс будівель та споруд № 1, діючи навмисно, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяла зі стелажів майно належне ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», на загальну суму 448 гривень 76 копійок, та намагалась покинути місце вчинення злочину, однак, довести свій злочинний умисел до кінця не змогла, так як була зупинений співробітниками служби охорони після виходу з гіпермаркету.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції заступник прокурора Одеської області ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що оскаржувана ухвала суду винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застуванням закону України про кримінальну відповідальність, так як суд безпідставно застосував вимоги ст. 501 КПК України, оскільки не врахував, що на час вчинення злочину ОСОБА_9 вже виполонилося 16 років та у неї був прямий умисел на таємне викрадення чужого майна.

Захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , надала до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу прокурора, посилаючись на те, що прокурором пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки скарга подана на одинадцятий день після оголошення оскаржуваної ухвали, а вимоги прокурора про неможливість звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , при наявності прямого умислу і віку з якого настає кримінальна відповідальність, є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам кримінального закону.

На підставі викладеного, захисник ОСОБА_8 просила апеляційну скаргу прокурора повернути без розгляду.

Крім того, захисником ОСОБА_8 подано до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_9 , у зв`язку зі зміною обстановки, згідно зі ст.48 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, проти задоволення клопотання захисника не заперечувала, думку обвинуваченої ОСОБА_9 , її законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали клопотання захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, з оскарженої ухвали вбачається, що суд першої інстанції не дотримався вимог зазначеної правової норми.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що під час судового розгляду суд першої інстанції допустив істотні порушення кримінального процесуального закону та не правильно застосував норми кримінального закону.

Так, статтею 105 КК України, встановлено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

В свою чергу, звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції посилався саме на положення ст.105 КК України, яка передбачає звільнення неповнолітнього від покарання, а не від кримінальної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора щодо безпідставного застосування судом першої інстанції відносно обвинуваченої ОСОБА_9 положень ст. 501 КПК України, що передбачає примусове застосування заходів виховного характеру.

Згідно положень ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і на момент вчинення злочину - ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.15, ст. 185 КК України.

В свою чергу апеляційний суд визнає неспроможними твердження захисника ОСОБА_8 щодо необхідності повернення без розгляду апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України, ухвали про застосування заходів виховного характеру підлягають оскарженню протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Прокурором була подана апеляційна скарга 23.07.2019 року, на одинадцятий день з дня проголошення оскаржуваної ухвали, тобто в межах строку, передбаченого п.1 ч.2 ст.395 КПК України.

Слід також зазначити, що вимога захисника ОСОБА_8 щодо повернення без розгляду апеляційної скарги прокурора, не передбачена кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено з порушеннями вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та застосування до неї примусових заходів виховного характеру, у зв`язку з тим, що вона є неповнолітньою, вчинила злочин середньої тяжкості і щиро розкаялась, ухвалено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскаржувана ухала скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі зміною обстановки, апеляційний суд вважає таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови за №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснив, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а питання щодо звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України взагалі не розглядалося судом першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати це питання під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим, клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, проте не позбавляє права звернутися з таким клопотанням під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 410, 413, 415, 418, 419, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 на підставі ст.48 КПК України.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.07.2019 року, якою обвинувачена ОСОБА_9 була звільнена від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до неї були застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України було закрито кримінальне провадження№0001949 від 30.12.2018 року, - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0001949, від 30.12.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4