У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)

Справа № 348/2161/19
Номер провадження 1-кс/348/1076/19

23 жовтня 2019 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , користувача (водія) мотоцикла марки «Honda СВ1000R», - ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та надійшло до суду 22.10.2019 року.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 21.10.2019 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що 20.10.2019 року приблизно о 14 год. 30 хв. на дорозі сполученням «Надвірна - Івано-Франківськ», що в с.Назавизів, Надвірнянського району, водій автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 рухаючись у напрямку м.Івано-Франківськ, виконував маневр повороту ліворуч. У цей час позаду нього у попутному напрямку рухався мотоцикл марки «Honda СВ1000R», з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , разом із пасажиркою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_3 , який зіткнувся із вказаним вище автомобілем.

Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги, а водій автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 з місця події втік на вказаному транспортному засобі.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 21.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час проведення огляду місця події 20.10.2019 року було вилучено транспортний засіб, а саме мотоцикл марки «Honda СВ1000R», з номерним знаком НОМЕР_2 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , право власності якого у встановленому законом порядку на території України не зареєстровано.

Того ж дня, під час проведення огляду місця події на місце прибув водій ОСОБА_6 , який зізнався працівникам поліції у скоєному та добровільно надав працівникам поліції автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями, характерними з даною подією. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_4 .

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні транспортні засоби визнано речовими доказами, призначено інженерно-транспортні експертизи їх технічного стану.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Honda СВ1000R» є речовими доказами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз, слідчий просить у встановленому законом порядку накласти на них арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Користувач (водій) мотоцикла марки «Honda СВ1000R», - ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на дане майно.

Заслухавши слідчого, користувача (водія) ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Honda СВ1000R», є речовими доказами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на нього арешт.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя визначає, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту п.3 ч.2 та ч.5 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження, заборонивши його відчужувати.

Обставин, які підтверджують, що заборона користування даним рухомим майном призведе до наслідків, визначених в ч.10 ст.170 КПК України, матеріалами провадження не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, та слід накласти арешт на рухоме майно із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Honda СВ1000R», є речовими доказами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз.
Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170 -173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволити.
Накласти арешт з забороною користування, відчуження та розпоряджання автомобілем марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_4 .

Накласти арешт з забороною користування, відчуження та розпоряджання мотоциклом марки «Honda СВ1000R», без реєстраційного номера, яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , право власності якого у встановленому законом порядку на території України не зареєстровано.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1