ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА:
28 листопада 2019 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному проваджені в залі суду в місті Фастів у кримінальному провадженні № 0000582 від 07.05.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 разом з ухвалою Київського апеляційного суду від 22.08.2019 про визначення підсудності до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

28.08.2019 згідно автоматизованого розподілу справу було передано на розгляд судді ОСОБА_1

28.11.2019 прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає, крім того справа підсудна Фастівському міськрайонному суду Київської області, зважаючи на Ухвалу Київського апеляційного суду від 22.08.2019.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акта, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 . Клопотання вмотивоване тим, що на досудовому розслідуванні не було встановлено місце та мотив вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також про порушення принципу презумпції невинуватості, оскільки в обвинувальному акті поряд з ОСОБА_4 вказано про вчинення ним злочину з іншими особами, прізвища, імена та по-батькові яких вказані в обвинувальному акті, однак вони не є обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначити справу до судового розгляду, а також заявлене клопотання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього кодексу та інших законів України.

У ст. 2 КПК України визначено завдання кримінального провадження, яким є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ст. 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, яким має відповідати зміст і форма кримінального провадження.

Серед таких засад, зокрема, засади верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основоположних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України. Згідно з цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Вивчивши зміст обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000582 від 07.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України на відповідність його вимогам КПК України, судом встановлено наступне.

Зі змісту обвинувального акта випливає, що обвинувачений ОСОБА_4 , під час вчинення останнім інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламуванням їх послуг, тобто діяв у співучасті.

Водночас, суд звертає увагу, що в обвинувальному акті відсутня вказівка на те, що відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є судові рішення, якими їх визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, в тому числі у співучасті в сутенерстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб ст. 27 та ч. 2 ст. 303 КК України за обставин, викладених у цьому обвинувальному акті.

Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні злочину грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засаду презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів.

На недопустимість порушення принципу презумпції невинуватості у своїх рішеннях та правових позиціях неодноразово вказував Верховний суд, зокрема, у постановах у справах №461/3797/17 та 161/13574/18.

Натомість, як зазначалося вище, в обвинувальному акті, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину у співучасті з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не є сторонами кримінального провадження № 0000582 від 07.05.2019 у розумінні ст. 3 КПК України.

Вказавши в обвинувальному акті прізвища ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , орган досудового розслідування мав би виконати вимоги ст. 290 КПК України, висунути їм обвинувачення, а в обвинувальному акті зазначити їх повні анкетні дані.

Водночас, у цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування такого зроблено не було. А встановлені судом обставини не були досліджені прокурором під час досудового провадження і реалізації ним повноважень, передбачених п.13 ч. 2 ст. 36 КПК України.

За таких обставин, на думку суду, здійснення судового розгляду кримінального провадження № 0000582 від 07.05.2019 в межах поданого прокурором обвинувального акта, в якому зазначаються як співучасники скоєння злочину особи, щодо яких відсутні судові рішення, які набрали законної сили, і якими встановлено їхню винуватість у вчиненні сутенерства за попередньою змовою групою осіб та виконанні відповідних ролей, призведе до порушення принципу презумпції невинуватості таких осіб та неможливості реалізувати їхнє право на особисту присутність в судовому засіданні, зокрема, та право на захист загалом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. При цьому, відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, слід розуміти в широкому значенні, а не лише як формальне дотримання вимог ст. 291 КПК України, зважаючи на те, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення і яке приймається під час здійснення кримінального провадження (п. 13 ч. 1 ст. 3, ст.110 КПК).

Як встановлено судом обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України у кримінальному провадженні № 0000582 від 07.05.2019 наведеним вище вимогам не відповідає та складений з порушенням загальних засад кримінального судочинства про що вказано вище та вимог ст. 291 КПК України в частині не зазначення всіх обвинувачених у кримінальному провадженні. У зв`язку з чим є підстави для повернення його прокурору.

Щодо доводів сторони захисту про не встановлення під час досудового розслідування і не зазначення в обвинувальному акті місця вчинення злочину та мотиву, то вказані обставини можуть бути перевірені під час судового розгляду, оскільки входять до предмету доказування. Тому посилання на це на даній стадії є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 2, 3, 7, 8, 9, 17, 110, 290, 291, 314, 315, 369-372, 374, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт повернути прокурору.
Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області .
Учасники справи мають право отримати в суді копію ухвали.
Суддя ОСОБА_1