Справа №345/1449/17
Провадження № 1-кп/345/23/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001406 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України, за ч.2 ст.296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, за ч.2 ст.296 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , освіта середня, одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого, громадянина України, за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб.

ОСОБА_10 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб та заподіяв особі умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

Так, 28.10.2016 року близько 23.30 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 знаходились у дворі будинку АДРЕСА_4 .
В цей час, повз них проходили ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 і між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_8 безпричинно наніс останньому удар в обличчя, спричинивши фізичну біль.
Тоді, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , побачивши конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , приєднались до дій свого товариша та безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та правила поведінки в громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи грубу фізичну силу, нанесли ОСОБА_7 удари руками в голову ззаду, спричинивши йому побої та синець в ділянці голови, від яких він впав на землю.
Відразу після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та правила поведінки в громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи грубу фізичну силу, нанесли удари ОСОБА_6 в ділянку висків, завдавши останньому фізичний біль, побої та забій м`яких тканин з травматичним набряком лівої скроневої ділянки, від яких він впав на землю.
Згодом конфлікт між вказаними особами продовжився поблизу будинку АДРЕСА_5 , де близько 23.40 год., ОСОБА_9 з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та правила поведінки в громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно наніс ОСОБА_6 один удар в обличчя, спричинивши йому садно верхньої губи, після чого між ними почалась фізична боротьба.
В цей час ОСОБА_8 також підбіг до ОСОБА_6 і з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та правила поведінки в громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи грубу фізичну силу, безпричинно наніс декілька ударів кулаками в ділянку обличчя ОСОБА_6 , спричинивши травматичний вивих зубів та переломи коронок зубів.
Тоді до потерпілого ОСОБА_7 підбіг ОСОБА_10 та з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно наніс удари руками в ділянку обличчя та голови справа та зліва потерпілому ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю.
Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 направився до потерпілого ОСОБА_6 , та приєднавшись до хуліганських дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи умисно наніс ОСОБА_6 удари руками та ногами по спині та ногах.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 спричинено фізичну біль, побої та тілесні ушкодження у вигляді: травматичного вивиху 1-го зуба на верхній щелепі справа, травматичного вивиху 1-го зуба на нижній щелепі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом коронки 1-го зуба на верхній щелепі зліва, перелом коронки 2-го зуба на верхній щелепі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату працездатності.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 спричинено фізичну біль, побої та тілесні ушкодження у вигляді: садна верхньої губи, забій м`яких тканин з травматичним набряком лівої скроневої ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синець в ділянці голови, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 353/319Д від 06.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно фізичну біль, побої та тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці голови, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, садно та крововилив в слизову оболонку нижньої губи, синець крила клубової кістки справа, які згідно висновку експерта №353/319Д відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також потерпілому ОСОБА_6 заподіяно фізичну біль, побої та тілесні ушкодження у вигляді: у вигляді закритого часткового пошкодження (розриву) зв`язок правого гомілково-ступневого суглоба, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; забій м`яких тканин з травматичним набряком правого колінного суглоба, забій м`яких тканин з травматичним набряком правої поперекової ділянки, які згідно цього ж висновку відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_6 .10.2016 близько 23.40 год., ОСОБА_10 вчинив хуліганські дії стосовно ОСОБА_6 , в ході яких діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_6 удари руками та ногами по спині та ногах.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого часткового пошкодження (розриву) зв`язок правого гомілково-ступневого суглоба, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; забій м`яких тканин з травматичним набряком правого колінного суглоба, забій м`яких тканин з травматичним набряком правої поперекової ділянки, які згідно цього ж висновку відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав та пояснив, що 28.10.2016 року близько 23.00 годин він йшов з роботи. По дорозі йшов ОСОБА_12 в нетверезому стані і покликали його до себе. Він спитав , що сталося. Між ними сталася суперечка, після чого вони розійшлись і він пішов до магазину «Ягідка». Потім біля під`їзду будинку вони знову зустрілись з потерпілими. Біля під`їзду потерпілі почалися виражатися нецензурними словами, почалась знову суперечка. З ними була ще жінка. Коли була перша суперечка, то тілесних ушкоджень не наносив. Коли вдруге зустрілись, то він наніс ОСОБА_13 удар кулаком в обличчя, від якого він відійшов назад, а потім наніс удар ОСОБА_14 .. Від нанесеного удару ОСОБА_15 впав. Потім підійшли колеги ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .. ОСОБА_18 став перед ним, щоб захистити, ОСОБА_19 повалив його на землю. Вони з ОСОБА_20 пробували зняти потерпілого з ОСОБА_21 , тримали за руки та за голову, однак ударів не наносили, ні руками, ні ногами. Дальше його забрав ОСОБА_22 .. Хто наносив більше ударів потерпілому не бачив. У вчиненому розкаюється, визнає все, що зазначено в обвинувальному акті, пояснення такі дає, оскільки подія ця була давно , а тому не пам`ятає всіх подробиць. Які саме були мотиви вчинення злочину сказати не може. Просить суворо не карати, застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році» оскільки у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей. Цивільний позов визнає частково, матеріальну шкоду не визнає, моральну шкоду визнає в розмірі 2000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що він був біля магазину ОСОБА_23 , де сидів із знайомими. Потім вони побачили суперечку і підійшли. Потерпілі були в нетверезому стані і з ними була жінка. Один з них звернувся нецензурною лексикою до нього, ОСОБА_24 відреагував першим і підійшов до потерпілого та наніс удар ОСОБА_13 в обличчя, і тоді схопив за ноги. Дружина потерпілого стояла збоку. Коли вони підійшли, то побачили, що шарпаються біля під`їзду. Він підійшов з ОСОБА_20 . Конфлікт відбувався між ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . В той час ОСОБА_24 шарпався з ОСОБА_19 , потім наніс йому удар в обличчя, а потім наніс удар ОСОБА_14 .. Він також наносив удар ОСОБА_27 кулаком в обличчя , а потім і ОСОБА_26 також вдарив кулаком. Останній вхопив його за ноги і вони разом впали. ОСОБА_16 почав розбороняти, чи наносив тілесні ушкодження не знає. Він пробував помиритися з потерпілими, заплатив потерпілим моральну шкоду 2000 грн. ОСОБА_28 та 2500 грн. ОСОБА_29 з тим всім, що вказано в обвинувальному акті. Цивільний позов визнає тільки в частині моральної шкоди в розмірі 2000 грн. ОСОБА_28 та 2500 грн. ОСОБА_13 , які відшкодував. Конфлікт виник між ОСОБА_25 та потерпілими. Потім вони з ОСОБА_20 приєдналися до цього конфлікту. Згідний з тими тілесними ушкодженнями нанесеними потерпілим, які вказані в обвинувальному акті. У вчиненому розкається.Просить суворо на карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що з ОСОБА_9 сиділи на лавці. Потім бачили як біля під`їзду будинку АДРЕСА_5 конфліктує ОСОБА_24 з потерпілими. Підбігши до місця, де був конфлікт, він одразу ж наніс удар ОСОБА_28 , ОСОБА_30 також почав бити ОСОБА_31 . Що робив в той час ОСОБА_24 не знає. Коли вони прибігли, то ОСОБА_24 стояв з потерпілими і кричали. Він не бачив як ОСОБА_24 наносив удари потерпілим. З ОСОБА_32 знайомий не був. Весь цей конфлікт бачила дружина потерпілого. ОСОБА_33 прийшов пізніше, однак ударів нікому не наносив. Визнає все, що вказано в обвинувальному акті, путається в поясненнях, бо ця подія була вже давно і всіх обставин не пам`ятає. Цивільний позов визнає в частині моральної шкоди, а саме згідний відшкодувати 2000 грн. моральної шкоди ОСОБА_28 та 2500 грн. ОСОБА_13 , решта позову не визнає. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, оскільки проживає без батька, разом з матір`ю , яка онкохвора, просить застосувати до нього Закон України « Про амністію в 2016 році», оскільки є інвалідом 3-ї групи. Цивільний позов не відшкодував, тому що не має можливості.

Крім визнання вини самими обвинуваченими, їх вина у вчинених злочинах підтверджується показами потерпілих, свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, 28.10.2016 року вони йшли з жінкою по дорозі додому, оскільки були в гостях. Ззаді нього на відстані десь 15 метрів йшов ОСОБА_34 .. Він вже мав повертати додому, однак потім сказав, що проведе їх . Вони дійшли до вул.Хіміків, 8 . Там до нього підійшов ОСОБА_24 і безпричинно почав чіплятися. Жінка почала кричати, що він відчепився від нього, і що він хоче. Однак ОСОБА_24 почав наносити йому тілесні ушкодження в різні частини тіла і від ударів він падав на землю. Ті пояснення, що дають обвинувачені, про те, що він підійшов до них і виражався в їх сторону нецензурними словами не відповідають дійсності. Коли вони з дружиною підійшли до будинку АДРЕСА_5 , то на них з ОСОБА_32 налетіло десь 8 чоловік, які вже їх чекали і почали наносити удари в різні ділянки тіла. Це все видно на камерах спостереження, однак обвинуваченими чомусь визнати тільки трьох. ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_27 , а потім почав бити його. Потім бив його і ОСОБА_18 і ОСОБА_35 , наносили удари і руками і ногами. Він злапав ОСОБА_18 за ноги і вони впали на землю. Коли вони їх побили, то всі розійшлися, а їх залишили. Щодо покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов підтримує повністю, просить задоволити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в 2016 році він йшов з ОСОБА_36 та його дружиною. Вони йшли зі святкування з вул. Б. Хмельницького на вул. Хімків, рухались між будинками, це десь була 21-22 година. Вони йшли втрьох, нікого по дорозі вони не зустрічали і ні з ким розмов не мали. На них підступно на вул.Хіміків налетіло п`ять шість хлопців, серед них були і обвинувачені , він впізнає їх, оскільки бачив їх обличчя. Спочатку вдарили його ззаді , а потім наносили удари по всьому тілу, після першого удару він впав. Коли підняв голову, то бачив як били ОСОБА_37 .. Хто саме перший його вдарив він не бачив, і хто точно наносив удари сказати не може. ОСОБА_19 з дружиною могли бачити, хто наносив йому удари, оскільки вони йшли спереду. Потім біля будинку на них знову напали ці самі хлопці і нанесли удари. Всього точно він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу і хто саме наносив удари і куди сказати не може. Після нанесення тілесних ушкоджень він був у лікарні, потім ще тривалий час лікувався, цивільний позов підтримує повністю, просить покарати обвинувачених згідно закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 суду пояснив, що десь під вечір в жовтні 2016 року він підійшов до обвинувачених на лавочку по вул. Хіміків, 6. ЯгенчукЯ. відійшов десь говорити по телефону, а він залишився сидіти з іншими хлопцями на лавочці. Потім він почув крики і побачив якусь сутичку. Він побіг і побачив, що один чоловік лежав на землі, були ще один чоловік і жінка. Це були потерпілі. З того, що відбувалось, він зрозумів, що ОСОБА_24 наніс одному з чоловіків удар. Коли він прибіг, то ОСОБА_25 нічого не робив, просто стояв. . Тоді він ОСОБА_25 забрав до магазину «Ягідка», ОСОБА_18 і ОСОБА_35 в той час були на лавці. Він постояв з ОСОБА_25 біля «Ягідки», а тоді ОСОБА_25 сказав, що йде додому. Потім він знову чув крики, знову була якась сутичка, ОСОБА_18 і ОСОБА_35 туди теж були побігли, але він туди не підходив. Він не бачив як обвинувачені наносили потерпілим тілесні ушкодження. Особисто він нікого не бив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що в кінці жовтня 2016 в період з 22 до 23 годин вона з своїм чоловіком та ОСОБА_32 повертались додому. Вони йшли з чоловіком йшли попереду, а ОСОБА_15 позаду на відстані 4-5 м. Коли повернулась назад, то побачила, що в їх сторону рухається молодий чоловік з капюшоном на голові. Він наблизився до неї з чоловіком і став лицем до них. Почав питатися чоловіка в чому справа і чому він йому хамить. Потім вона бачила, як інші двоє підбігли і вдарили ОСОБА_31 . Це був ОСОБА_18 і ОСОБА_35 . Попереду них стояв ОСОБА_25 . Дальше ці хлопці підійшли до них і вже вдарили ОСОБА_37 .. Хто саме вдарив ОСОБА_39 точно сказати не може. Вона питала в чому причина конфлікту, ті хлопці відповідали, що не треба хамити. Однак тоді ніхто їм не хамив, до конфлікту вони з ними не бачились. Конфлікт тривав десь 2-3 хвилини. Потім вона допомогла піднятись ОСОБА_13 та ОСОБА_28 і вони пішли до будинку. Біля будинку вже вона побачила, що на них біжать декілька хлопців зі сторони «Ягідки», їх було вже чоловік п`ять. Вже навпроти під`їзду будинку вони збили з ніг ОСОБА_40 і копали його, а потім і ОСОБА_37 .. Пукіш на одного з них впав зверху, а двоє хлопців копали. Коли вона намагалась все з`ясувати, то ОСОБА_18 вдарив її і вона впала. ОСОБА_28 наносили удари ОСОБА_35 і ОСОБА_18 , хто точно наносив її чоловіку удари на даний час точно сказати не може, оскільки там були всі обвинувачені.Все, що вона пояснювала під час слідчого експеременту, відповідає дійсності. Цей хлопець, який допитувався як свідок, ударів потерпілим не наносив.

Крім показів потерпілого ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_7 та свідків, вина обвинувачених у вчиненні ними інкримінованих їм злочинів підтверджується і письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

-Висновком експерта № 318 , з якого вбачається що у гр. ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження: садна верхньої губи; забій м`яких тканин з травматичним набряком правого колінного суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитися внаслідок нанесення ударів такими у вказані вище ділянки, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. В зв`язку з тим, що довідка приймального відділення Калуської ЦРД, медична карта амбулаторного хворого Калуської міської поліклініки, медична карта стоматологічного хворого Калуської стоматполіклініки, медична карта стоматологічного хворого Калуської стоматполіклініки, рентгенограми з описом. Карту виїзду Калуської СНШМД від 29.10.2016 року в Калуське РВ Івано-Франківського ОБСМЕ не надані, тому вирішити питання про наявність , характер, механізм утворення, давність та ступінь тяжкості травми зубів та будь-яких інших тілесних ушкоджень немає можливості ( а.с. 154-155);

-Висновком експерта №354/318-Д, з якого вбачається у гр. ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження : закрите часткове пошкодження (розрив) зв`зок правого гомілково ступневого суглоба, травматичний вивих 1-го зуба на верхній щелепі справа, травматичний вивих 1-го зуба на нижній щелепі зліва, перелом коронки 2-го зуба на верхній щелепі зліва, садна верхньої губи; забій м`яких тканин з травматичним набряком правого колінного суглоба, забій м`яких тканин з травматичним набряком лівої скроневої ділянки, забій м`яких тканин з травматичним набряком правої поперекової ділянки, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись внаслідок нанесення ударів такими у вказані вище ділянки, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові. Закрите часткове пошкодження (розрив) та зв`язок правого гомілково-ступневого суглоба відносить до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; перелом коронки 1-го зуба на верхній щелепі зліва. Перелом коронки 2-го зуба на верхній щелепі зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату працездатності, а решта описані тілесні ушкодження відносяться до легких. Характер та локалізація тілесних ушкоджень виключають можливість їх утворення внаслідок падіння на площину та ударах вказаними вище ділянками до тупих твердих предметів. Враховуючи кількість, характер та розташування тілесних ушкоджень можна вважати, що гр. ОСОБА_6 було нанесено всього не менше 6-ти ударів тупими твердими предметами , при цьому в ділянку голови було нанесено не менше 3-х ударів, в праву поперекову ділянку 1 удар, в праву ногу не менше 2-х ударів (а.с. 156-159);

-Висновком експерта № 353/319-Д, з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження:синець і ділянці голови; крововилив в слизову оболонку верхньої губи; садно та крововилив в слизову оболонку нижньої губи; синець крила клубової кістки справа, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись внаслідок нанесення ударів такими у вказані вище ділянки, можуть відповідати терміну вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер та локалізація тілесних ушкоджень виключають можливість їх утворення внаслідок падіння на площину та ударах вказаними вище ділянками до тупих твердих предметів. Враховуючи кількість, характер та розташування тілесних ушкоджень можна вважати, що гр. ОСОБА_7 було нанесено всього не менше 3 ударів тупими твердими предметами, при цьому в ділянку голови було нанесено не менше 2-х ударів, в ділянку крила клубової ділянки справа було нанесено не менше 1- го удару. Виставлений діагноз : Струс головного мозку. Забій поперекового відділу хребта. Закритий перелом VI лівого ребра. Забій грудної клітки зліва» не підтверджений об`єктивними клінічними та рентгенологічними даними, тому в судово-медичних підсумках не враховується. В зв`язку з тим, що медична карта стаціонарного хворого Калуської ЦРЛ в Калуське ОБСМЕ не надана, тому зробити підсумки про наявність, характер, механізм утворення, давність та ступінь тяжкості будь-яких інших тілесних ушкоджень немає можливості (а.с.160-162);

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , інших осіб (статистів), у присутності понятих від 07.04.2017 року та фото таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.163-164,165,166, 167);

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , інших осіб ( статистів) у присутності понятих від 07.04.2017 року та фото таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.168-169,170,171,172);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , інших осіб (статистів) , у присутності понятих, та фото таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту , який був проведений з свідком ОСОБА_11 з метою перевірки і уточненні відомостей, наданих в ході проведення допиту потерпілого ОСОБА_6 (а.с.173-174,175,176,177);

-Протоколом огляду речей , з якого вбачається, що за участю потерпілого ОСОБА_6 було проведено огляд « DVD-R» 4,36 GB120 min 16x«Nanotex» з відеозаписом з камер спостереження магазину «Ягідка» (а.с.178);

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.03.2017 року, з якої вбачається, що « DVD-R» 4,36 GB120 min 16x«Nanotex» диск білого кольору визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001406 від 30.10.2016 року (а.с.181)

Суд, оцінивши докази у відповідності ст.94 КПК України, та провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог положень процесуального закону, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненому ними злочині у судовому засіданні доведена повністю, а їх дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб та вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчинених ним злочинах у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб, та за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, осіб винних і обставини справ.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відносить визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_8 , то суд враховує його вік, стан здоров`я, те, що на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не числиться, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, згідно ст.89 КК України раніше не судимий.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи позицію прокурора, думку потерпілих та представника потерпілих, думку обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі у межах санкції вказаної статті .

Обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, оскільки на утриманні в нього знаходиться двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Відповідно до ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 вчинив злочин середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, і на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» мав на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав, та дав згоду на застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» та ОСОБА_8 слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відносить визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_9 то суд враховує його вік, стан здоров`я, те, що на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не числиться, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, частково відшкодував завдані збитки.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи позицію прокурора, думку потерпілих та представника потерпілих, думку обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі у межах санкції вказаної статті .

Однак з врахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи винного, а саме того, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, частково відшкодував завдані збитки, та того, що тяжких наслідків внаслідок вчинення злочину не наступило, суд приходить до переконання, що виправлення і перевихованні обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд відносить визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_10 то суд враховує його вік, стан здоров`я, те, що на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не числиться, позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом 3-ї групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи позицію прокурора, думку потерпілих та представника потерпілих, думку обвинуваченого та його захисника, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі у межах санкції вказаної статті та покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі у межах санкції вказаної статті.

Згідно ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_10 призначити остаточне покарання у виді обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 подав суду заяву про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, оскільки він є інвалідом 3-ї групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 28.12.2016 року (а.с. 41).

Відповідно до ст.1 п. г Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили,яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 вчинив злочини середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, і злочини вчинив, будучи інвалідом 3- ої групи та, дає згоду на застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_10 слід застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» та ОСОБА_10 слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Що стосується цивільних позовів ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 до ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Потерпілий ОСОБА_7 подав цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинувачених в його користь в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 50000 грн., яку обгунтовує тим, що він зазнав моральних страждань внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень, довгий час не міг працювати, більше 10 днів перебував на лікуванні, на яке позичав гроші, в нього погіршився стан здоров`я. Крім того, був змушений ходити в поліцію, що створювало для нього незручності. Тому моральну шкоду він оцінює в 50 000 грн..

Суд вважає, що потерпілим ОСОБА_7 в судовому засіданні доведено спричинення моральної шкоди, внаслідок одержання легких тілесних ушкоджень, через які він переніс як фізичну біль, так і психологічні страждання із-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Як вбачається з обвинувального акту, тілесні ушкодження ОСОБА_7 були завдані обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .. У відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. При таких обставинах, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 слід відмовити. Враховуючи обставини провадження, характер тілесних ушкоджень та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , й те, що обвинуваченим ОСОБА_9 добровільно відшкодовано потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2000 грн., суд приходить до висновку , що розмір моральної шкоди, який буде стягнутий з кожного обвинуваченого, повинен бути співрозмірний тяжкості нанесених тілесних ушкоджень кожним обвинуваченим і не може бути стягнутий солідарно. Таким чином , суд приходить до переконання , що з обвинуваченого ОСОБА_10 в користь потерпілого ОСОБА_7 слід стягнути 8 000 грн.. моральної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого 5000 грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.
Потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов до обвинувачених, в якому просить стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 218 420 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди в солідарному порядку. Позов обґрунтовує тим, що неправомірними діями обвинувачених йому було завдано тілесних ушкоджень : травматичного вивиху 1-го зуба на верхній щелепі справа, травматичного вивиху 1-го зуба на нижній щелепі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом коронки 1-го зуба на верхній щелепі зліва, перелом коронки 2-го зуба на верхній щелепі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату працездатності. Згідно протоколу погодження плану лікування від 16.07.2017 року вартість лікування травм нанесених обвинуваченими в результаті хуліганських дій становить 218 420 грн. Що стосується моральної шкоди, то вона полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в зв`язку з нанесенням йому побоїв, оскільки більше 21 дня знаходився в лікарні з травмами ноги та голови, до цих пір в нього відсутні зуби, які були вибиті в процесі нападу на них, він не може через це повноцінно харчуватись , оскільки не може пережовувати їжу, в нього погіршився стан здоров`я, виникали незручності в зв`язку з відвідуванням поліції.
Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди з обвинувачених в користь потерпілого ОСОБА_6 суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_8 наніс потерпілому тілесні ушкодження, на які посилається ОСОБА_6 в своїй позовній заяві, а саме: травматичного вивиху 1-го зуба на верхній щелепі справа, травматичного вивиху 1-го зуба на нижній щелепі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 354/318Д від 04.02.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом коронки 1-го зуба на верхній щелепі зліва, перелом коронки 2-го зуба на верхній щелепі зліва. За нанесення таких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 , , згідно протоколу погодження плану лікування зубів, просить стягнути з обвинувачених в солідарному порядку 218 420 грн.. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не обвинувачуються у нанесенні вищевказаних тілесних ушкоджень. У відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. При таких обставинах, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 слід відмовити. Також суд вважає, що не підлягає до задоволення і позовна вимога про стягнення з ОСОБА_8 218 420 грн. матеріальної шкоди, оскільки в судовому засіданні потерпілим не доведено розміру вказаних витрат, понесених для відновлення пошкоджених зубів внаслідок неправомірних дій обвинуваченого та необхідності такого дороговартісного лікування. Суд не бере до уваги протокол погодження плану лікування, доданий до позовної заяви, оскільки з даного протоколу не вбачається, якою медичною установою чи стоматологічною клінікою (стоматологом) він виданий, відсутні відповідні печатки, тому такий протокол не може вважати належним доказом для підтвердження завданої матеріальної шкоди. Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що розрахунок проведений для лікування та протезування значно більшої кількості зубів, ніж ті, які були пошкоджені під час нанесення тілесних ушкоджень. Жодних квитанцій, чеків, на підтвердження матеріальної шкоди, потерпілим до позову не долучено, як і не додано в судовому засіданні. Тому в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_8 слід відмовити.
Що стосується моральної шкоди, то в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 довів, що внаслідок неправомірних дій обвинувачених йому була завдана і моральна шкода, яка виразилась в отриманні тяжких тілесних ушкоджень, в перенесенні як фізичного болю, так і психологічних стражданнях із-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Тому суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, враховуючи характервчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вважає, що розмір моральної шкоди, який буде стягнутий з кожного обвинуваченого, повинен бути співрозмірний тяжкості нанесених тілесних ушкоджень кожним обвинуваченим і не може бути стягнутий солідарно. Крім того, суд враховує й те, що обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 відшкодовано в добровільному порядку моральну шкоду в розмірі 2 500 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що з обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_6 15 000 грн.. моральної шкоди., з обвинуваченого ОСОБА_10 слід стягнути в користь ОСОБА_6 15 000грн. моральної шкоди, з обвинуваченого ОСОБА_9 слід стягнути в користь потерпілого 8000 грн.. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути в користь Державної судової адміністрації з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 100, 129, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 23,1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 65,70 КК України, Законом України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року , суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.296 КК України - 2 ( два) роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.122 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 2 (два) роки обмеження волі.

ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду на підставі ст. 1 п. г Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Речові докази: DVD-диск із відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального проваджень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_41 задоволити частково.

Стягнути в користь ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_7 , з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , 5000 грн.. моральної шкоди, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , 8000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути в користь ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_8 , з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 15000 грн.. моральної шкоди, з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , 8000 грн. моральної шкоди, та з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , 15000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути в користь Державної судової адміністрації з обвинуваченого ОСОБА_8 768,40 грн. судового збору, з обвинуваченого ОСОБА_9 768,40 грн. судового збору та з обвинуваченого ОСОБА_10 768,40 грн. судового збору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: