Провадження № 1-в/592/563/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Глухів, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання, -

встановив:
За вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2017 p. ОСОБА_4 був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 03 роки. Згідно ч.1 ст.71 КК України до даного покарання частково, у вигляді двох місяців позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання, яке було призначене ОСОБА_4 за вироком Глухівського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року і остаточно визначити йому до відбування покарання у вигляді 3-х років і двох місяців позбавлення волі.

Покарання відбуває в ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)».

На даний час ОСОБА_4 надійшло клопотання про зміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор в судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим та просив відмовити в його задоволенні.

Перевіривши доводи клопотання, пояснення засудженого ОСОБА_4 та його захисника, а також думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2017 р. ОСОБА_4 був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 03 роки. Згідно ч.1 ст.71 КК України до даного покарання частково, у вигляді двох місяців позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання, яке було призначене ОСОБА_4 за вироком Глухівського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року і остаточно визначити йому до відбування покарання у вигляді 3-х років і двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Покарання відбуває в ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)». ОСОБА_4 засуджений за скоєння злочину середньої тяжкості, однак на день розгляду подання відбув більше ніж половину призначеного строку покарання.

Надаючи оцінку вимогам клопотання в частині доведення засудженим свого виправлення суд входить з наступного.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушував, стягнень не мав.

Однак в матеріалах особової справи містяться ряд характеристик на засудженого в яких, крім останньої за 26.09.2019 р., зазначено, що ОСОБА_4 не довів своє виправлення. А в характеристиці на засудженого за 26.09.2019 р. зазначено, що засуджений ОСОБА_4 стає на шлях виправлення, тому застосування ст.82 КК України є передчасним. Дата настання пільги 21.09.2019 р.

ОСОБА_4 в установі працевлаштований на виробництві різноробочим. Роботу знає, розуміє, але виконує її тільки з причини отримання за свою працю заохочення. Має одне заохочення від 17.07.2019 р.

На думку суду така поведінка засудженого носить ситуативний характер, тобто засуджений веде себе таким чином, щоб досягти запланованої мети, а саме: отримати пільгу про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання, чим фактично він не довів свого виправлення.

Після повного та всебічного вивчення даних про засудженого ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах особової справи засудженого, суд приходить до переконання, що незважаючи на фактичне відбуття засудженим половини призначеного покарання у виді позбавлення волі за умисний злочини середньої тяжкості, у поведінці та ставленні до праці засудженого не з`явилися позитивні зрушення, які свідчать про його наміри стати на шлях виправлення.

Встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст.82 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 82 КК України, ст. 537 КПК України, суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання.

Копію ухвали невідкладно направити засудженому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.11.2019 р.

Суддя ОСОБА_1