18.11.2019
Провадження 1-кп/522/401/19
УХВАЛА

18 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010747 від 03.12.2014 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Біляївка, Одеської області, громадянина України, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не засудженого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Одеси, громадянки України, мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не засудженої, обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010747 від 03.12.2014 р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк , що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених, є те що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, обвинувачені можуть перешкоджати розгляду кримінального провадження, а саме впливати на потерпілих та свідків.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати відносно них інший більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, посилаючись на те, що доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків є безпідставними та необгрунтованими. Прокурор у своєму клопотанні не навів жодних доказів про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив залишити йому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, захисник ОСОБА_11 заявив клопотання, яке підтриаала обвинувачена ОСОБА_8 , в якому просить замінити обвинуваченій міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Одесі та у судовому засіданні, під час вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу прокурор жодним чином не обґрунтовує та не доводить наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор заперечуава проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених та відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про заміну обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особи обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на максимальний строк до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить про те, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про заміну обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про заміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 - відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою продовжити до 17.01.2020 р. включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримання під вартою продовжити до 17.01.2020 р. включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тримання під вартою продовжити до 17.01.2020 р. включно.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тримання під вартою продовжити до 17.01.2020 р. включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3