В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003210 від 19 квітня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Прилуцького р-у, Чернігівської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, з вищою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, громадянина України, раніше судимого вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 березня 2019 року, за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 19 квітня 2019 року, приблизно о 10 год 10 хв, керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi A6», н/з НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною проспекту Броварський, в місті Києві від станції метрополітену «Лісова» в напрямку міста Бровари, допустив порушення вимог п. 18.1 правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Audi A6», н/з НОМЕР_1 з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною в місті Києві по проспекту Броварський від станції метрополітену «Лісова» в напрямку міста Бровари, допустив виїзд керованого ним автомобіля на нерегульований пішохідний перехід, де в подальшому вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході зліва направо щодо руху автомобіля та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до медичного закладу.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/939 від 04 червня 2019 року у водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Audi A6»,н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам пункту 18.1 ПДР України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1033-2019 від 11 червня 2019 року потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі тазу у вигляді перелому бокових мас крижі справа, перелому лонної кістки справа зі зміщенням уламків.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю, дав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 19 квітня 2019 року, приблизно о 10 год 10 хв він керував автомобілем марки «Audi A6», н/з НОМЕР_1 та рухався по проспекту Броварський, в місті Києві від станції метрополітену «Лісова» в напрямку міста Бровари був неуважним та допустив виїзд автомобіля на нерегульований пішохідний перехід та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка йшла по нерегульованому пішохідному переході. Шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі. Просив суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у тому, що він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не судимий, не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні дитину 2015 року народження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, думку державного обвинувача, потерпілої, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу.

Крім того, беручи до уваги характер порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, позицію потерпілої, яка примирилась з обвинуваченим, той факт, що обвинувачений є особою з інвалідністю ІІІ групи, автомобіль слугує йому джерелом періодичного прибутку, суд не вбачає підстав для застосовування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 к. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 березня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Audi A6», н/з НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз, а саме: в розмірі 1 884 грн 12 к. за проведення судової автотехнічної експертизи № 12-1/939 від 23 червня 2019 року, в розмірі 1 884 грн 12 к. за проведення судової автотехнічної експертизи № 12-1/939 від 04 червня 2019 року та в розмірі 1 796 грн 90 к. за проведення судово-медичної експертизи №042-1033-2019 від 11 червня 2019 року, що становить в сумі 5 565 грн 14 к.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1