17.09.2019 Справа № 756/4379/19
Провадження № 1-кп/756/856/19
Унікальний № 756/4379/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретарів: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина 2013 року народження, працюючого в ТОВ «КОМЕЛ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
14.01.2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи у денний час доби, у приміщенні Оболонського районного центру зайнятості (з 22.11.2017 Оболонська районна філія Київського міського центру зайнятості), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Петра Панча, 7-Б, подав на реєстрацію документи, заяву про надання статусу безробітного та заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Під час прийому заяв 14.01.2015 року в денний час доби, у приміщенні Оболонського районного центру зайнятості (з 22.11.2017 Оболонська районна філія Київського міського центру зайнятості), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Петра Панча, 7-Б ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VI, зокрема п. 4 ч. 2 та ч. 3, а саме: зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Також, в цей же день та час ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за N 1533-III, зокрема частин 2 та 3, а саме: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 за № 198, на підставі Заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 14.01.2015, ОСОБА_4 було надано статус безробітного з 14.01.2015, тобто з моменту звернення до служби занятості.

Відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі Заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 14.01.2015, ОСОБА_4 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 21.01.2015 (з 8 дня після реєстрації).

Після цього, 09.02.2015 р. ОСОБА_4 укладає договір № 4 про надання послуг з ТОВ « Імперіал Груп Україна» ( ).

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету, ОСОБА_4 у період з 09.02.2015 по 12.02.2015 р. не повідомив Оболонський районний центр зайнятості про укладання договору № 4 про надання послуг з ТОВ «Імперіал Груп Україна» ( ), чим порушив вимоги п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VI та ч. 2 ст. Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за N 1533-III.

У подальшому ОСОБА_4 за час перебування у трудових відносинах з ТОВ «Імперіал Груп Україна» (), достовірно знаючи, що він знаходиться на обліку в Оболонському районному центрі зайнятості в якості безробітного, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився в умисному не повідомленні (не інформуванні) протягом трьох робочих днів спеціалістів Оболонського центру зайнятості про зміну даних зазначених у заяві про надання (поновлення) статусу безробітного та ведення обліку осіб, які шукають роботу, систематично з`являвся до Оболонського районного центру зайнятості для підтвердження безробітного статусу і подальшого отримання державної допомоги по безробіттю, в результаті чого, безпідставно одержав виплати допомоги по безробіттю в розмірі 7 564 грн. 04 коп.

05.10.2015 року Голосіївським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. За результатами розслідування було складено АКТ № 1123, відповідно до висновків якого зафіксований факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з ТОВ «Імперіал Груп Україна» ()

На підставі вказаної інформації заступником директора Оболонського районного центру зайнятості ОСОБА_5 було видано Наказом № 348 від 10.05.2015 про стягнення з громадянина ОСОБА_4 безпідставно нарахованого матеріального забезпечення у сумі 7 564 грн. 04 коп.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 незаконно умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, отримав допомогу по безробіттю у сумі 7 564 грн. 04 коп., тим самим заволодів коштами Державного Бюджету України, чим завдав державі збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, який сторона обвинувачення кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.190 КК України найбільш суворе покарання передбачено у вигляді обмеження волі, тому відповідно до ст.12 КК України цей злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ч.1 ст.190 КК України мало місце 14 січня 2015 року, тобто з моменту його вчинення минуло більше трьох років.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.286, 288 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0001536, відкрите відносно нього 01.03.2019 року за ч.1 ст. 190 КК України - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання ухвалою законної сили, не обирати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1