Справа № 167/428/16-к Провадження №11-кп/802/26/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000293 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, не працює, раніше не судимий,

-визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.296 КК України;

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до відповідальності.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 ,українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

-визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.296 КК України;

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до відповідальності.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працює, неодружений, раніше не судимий,

-визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.296 КК України;

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до відповідальності.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працює, неодружений, раніше судимий вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 07 грудня 2016 року за ч.ч.1-3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням на підставі ст.75 КК України іспитового строку два роки,

-визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.296 КК України;

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до відповідальності.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

-визнаний невинуватим та виправданий за ч.2 ст.296 КК України;

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до відповідальності.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду 03 серпня 2014 року близько 00 год. 30 хв. біля клубу, що в буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесли ОСОБА_13 тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , кожен, умисно нанесли кілька ударів руками та ногами в обличчя та тулуб ОСОБА_13 , ОСОБА_10 один удар в обличчя та два удари ногами у тулуб ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , кожен, нанесли кілька ударів ногами у тулуб ОСОБА_13 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, згідно з обвинувальним актом від 19 квітня 2016 року 03 серпня 2014 року близько 00 год. 30 хв. обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи на вулиці біля клубу, що у АДРЕСА_3 , де на той час відбувалась дискотека та відпочивала молодь, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що знайшло свій вираз в тому, що вони, діючи в групі осіб та прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, безпричинно, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначимий привід, умисно нанесли удари руками та ногами у тіло ОСОБА_13 ,який перебував біля клубу, збивши його з ніг, а коли потерпілий впав на землю, продовжували наносити удари у тіло, спричинивши тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не вказав, з яких підстав до показань потерпілого відноситься критично. Вказує на те, що згідно з висновком судово-медичної експертизи наявні у потерпілого ОСОБА_13 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, однак місцевий суд кваліфікує дії обвинувачених за ч.1 ст.125 КК України. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, призначивши обвинуваченим покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинувачених та захисника, які апеляцію заперечили, і просили вирок суду залишити без змін, прокурора, яка також заперечила доводи апеляційної скарги і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На думку апеляційного суду, вказаних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до обвинувального акту від 19 квітня 2016 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачувалися органами досудового розслідування у хуліганстві, вчиненому групою осіб.

Однак, під час судового розгляду в суді першої інстанції прокурором, у відповідності до вимог ч.2 ст. 338 КПК України, правова кваліфікація дій усіх обвинувачених та обсяг обвинувачення змінені з ч.2 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 125 КК України (т.2 а.п.130-133).

Положенняч.1 ст.338 КПК України регламентують, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Тому доводи апеляційної скарги про неправильність кваліфікації дій обвинувачених за ч.1 ст.125 КК України є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства, відповідно до яких суд першої інстанції не мав законної можливості вийти за межі висунутого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України.

Незважаючи на те, що потерпіла сторона після зміни обвинувачення прокурором підтримала обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а саме за ч.2 ст.296 КК України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

На думку суду апеляційної інстанції, хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння залежать від стосунків, які склалися між обвинуваченим та потерпілим.
Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були викликані особистими неприязними стосунками зі ОСОБА_13 ..

Умисел винних був спрямований саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.

Таким чином, розглядаючи справу, місцевий суд дійшов до правильного переконання, що дії обвинувачених свідчать про наявність у них умислу саме на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а умисел та мотив на вчинення хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, у діях обвинувачених відсутні, з чим погоджується і апеляційний суд.

Отже, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в умисному легкому тілесному ушкодженні та кваліфікація їх дій за ч.1 ст.125 КК України є правильними, стверджуються зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Зокрема, в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій обвинувачені визнали свою вину у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Дані обставини у місцевому суді також підтвердили свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
З досліджених під час судового розгляду місцевим судом висновків експерта № 816 від 07.08.2014, №806 від 05.08.2014, № 1221 від 12.11.2014, №807 від 05.08.2014, №895 від 22.08.2014 вбачається, що у потерпілого ОСОБА_13 та обвинувачених виявлено різноманітні тілесні ушкодження.
Чим підтверджується наявність неприязних стосунків між потерпілим та обвинуваченими, та обопільної бійки.
Наявність тілесних ушкоджень, які зафіксовані вищеперерахованими висновками експертів також підтверджує наявність умислу в обвинувачених саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді