Ухвала
Іменем України
08 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 4815/3/19
провадження № 51-4879ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за її скаргою на дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Також згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як убачається з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, на виконання вироку Апеляційного суду Рівненської області від 22 травня 2008 року щодо ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 були видані по даній кримінальній справі виконавчі листи та Яворівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області 05 лютого 2018 року відкриті виконавчі провадження «ВП №55706307» та «ВП №55706351».
Оскільки, як видно зі змісту ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувала, а подала до суду апеляційної інстанції скаргу на дії головного державного виконавця Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з приводу винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 грудня 2018 року, а саме постанови «ВП №55706307» та постанови «ВП №55706351», та просила відновити виконавчі провадження «ВП №55706307» та «ВП №55706351», апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, вірно відмовив у відкритті провадження.
При цьому судом слушно було зазначено, що ст. 537 КПК України визначено вичерпний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків і питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні вироків до вказаного переліку не входить.
Також суд апеляційної інстанції взяв до уваги надану ОСОБА_4 копію ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року про закриття провадження у справі, відповідно до якої їй було роз`яснено, що розгляд справи за її позовом до головного державного виконавця Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинення певних дій віднесено до юрисдикції Апеляційного суду Рівненської області (Рівненського апеляційного суду), який видав виконавчий документ і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
При цьому апеляційний суд цілком слушно зазначив, що за приписами ч. 1

ст. 33 КПК України, апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості здійснювати кримінальне провадження до ухвалення судового рішення судом першої інстанції, тобто судом, коло яких чинний кримінальний закон визначає у вказаній нормі закону, а відтак розгляд скарги особи якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, повинен здійснюватись у суді першої інстанції.
Таким чином, зважаючи на те, що скарга ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області не підлягала розгляду Рівненським апеляційним судом, суд апеляційної інстанції обґрунтовано, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті провадження за поданою скаргою.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданої до неї копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 14 березня

2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за її скаргою на дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6