УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу захисника ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 28 березня 2019 року керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000088 ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,
на повідомлення про підозру від 08 квітня 2019 року керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000088 ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 28 березня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та повідомлення про нову підозру від 08 квітня 2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні № 0000088.
В обґрунтування скарги посилаються на ті обставини, що повідомлення про підозру від 28 березня 2019 року професійному адвокату ОСОБА_7 повідомив, особисто вручивши, прокурор другого відділу кримінальних проваджень прокуратури Київської області ОСОБА_8 всупереч вимогам ст.480 КПК України, тобто особа, яка не уповноважена на вручення такої підозри правилами п.1-4 ч.1 ст.481 КПК України. Здійснення такої дії не може бути передоручене. Така позиція узгоджується з висновками та правовою позицією Верховного суду. Таким чином, уважають, що ОСОБА_7 повідомлений про підозру 28.03.2019 не уповноваженою особою та з порушенням процедури, оскільки протягом 24 годин з моменту затримання не був повідомлений у належний спосіб про підозру, письмове повідомлення про підозру від 28 березня 2019 року є незаконним.
Також вказали, що отримані фактичні дані свідчать, що обставини, викладені в підозрі, у вчиненні вимагання передачі прав на майно, а саме: маршрутного шляху, який належить ППІ «Надія -2000», - не утворюють склад злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Повідомлення про підозру від 08 квітня 2019 року ґрунтується лише на показаннях заявника, зібраних в межах кримінального провадження №0000191 від 29.03.2019. В свою чергу повідомлення про підозру за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 здійснено у кримінальному провадженні № 0000088 від 13.03.2019 попри те, що досудове розслідування за вказаними фактами здійснювалося у кримінальному провадженні № 0000191 від 29.03.2019, що підтверджується протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і такі обставини свідчать про незаконність повідомлення про підозру.
Ухвала про об*єднання кримінальних проваджень№0000191 та № 0000088 стосовно підозрюваного та за фактом вчинення кримінального правопорушення ухвалена всупереч вимогам ст. 217 КПК України.
Підозра про вчинення ОСОБА_7 вимагання у ФОП ОСОБА_12 грошових коштів з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_13 , що завдало йому майнової шкоди у великих розмірах, не ґрунтується на достатніх доказах.
Стосовно обґрунтованості обставини інкримінованого органом досудового розслідування вчинення ОСОБА_7 23.03.2019 об 11 год. блокування роботи транспортного підприємства ФОП ОСОБА_14 з метою вимагання грошових коштів, що створило б умови, при яких ОСОБА_14 повинен знову надавати грошові кошти ОСОБА_7 для здійснення своєї законної господарської діяльності, посилаються на те, що у вказаний час ОСОБА_7 23.03.2019 об 11 год. здійснював захист клієнта в Дніпровському районному суді м. Києва у справі №755/4855/19.
При цьому сам заявник ОСОБА_14 під час допиту при розгляді клопотання про застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 надав показання, що ОСОБА_7 йому ніколи не погрожував і грошові кошти не вимагав.Також слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановивши, що вручене ОСОБА_7 повідомлення про нову підозру від 8 квітня 2019 року є необґрунтованим, повністю відмовив слідчому у задоволені його клопотання.
З огляду на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також на те, що органом досудового розслідування не вказано та не встановлено як до пред`явлення підозри, так і після пред`явлення підозри, якими доказами підтверджується вимагання грошових коштів від ФОП ОСОБА_15 , в той час як сам потерпілий спростував факт вимагання ОСОБА_7 у нього грошових коштів, повідомлення про нову підозру від 08 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст.189 КК України підлягає скасуванню як незаконне.
В судовому засіданні захисники підтримали доводи скарги з підстав, зазначених у ній.
Прокурор в суді заперечував проти доводів на підтвердження необхідності скасування підозри.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право підозрюваного, його захисника чи законного представника оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Як встановлено з досліджених матеріалів досудового розслідування, слідчі Слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088, у якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру 28 березня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Вказана підозра 28 березня 2019 року складена керівником регіональної прокуратури Прокуратури Київської області ОСОБА_6 , підпис якого міститься в повідомлення про підозру.
Також ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру 08 квітня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.189 КК України.
Підозра від 08 квітня 2019 року складена та підписана, вручена керівником регіональної прокуратури Прокуратури Київської області ОСОБА_6 .
Зі змісту скарги убачається, що однією з підстав оскарження підозри є недотримання під час повідомлення про підозру 28 березня 2019 року ОСОБА_7 , який є професійним адвокатом, вимог п.1 ч.1 ст.481 КПК України щодо особливого порядку повідомлення адвоката про підозру лише визначеним переліком осіб, до яких не відноситься прокурор ОСОБА_16 , який за дорученням керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 вручив складене ним повідомлення про підозру.
Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються Главою 37 КПК України.
Як убачається зі змісту підозри від 28.03.2019, вона складена керівником регіональної прокуратури, який є процесуальною особою, наділеною згідно вимог п.1 ч.1 ст.481 КПК України повноваженнями вчиняти такі дії як повідомлення про підозру адвоката.
При цьому вручення про підозру здійснено за дорученням іншим прокурором ОСОБА_17 , дані щодо віднесення його до переліку осіб, визначених п.1.ч.1 ст. 481 КПК України, - відсутні. Однак питання законності доручення вручити повідомлення про підозру від 28.03.2019, складене керівником регіональної прокуратури, відповідність такого доручення вимогам КПК України на даній стадії досудового розслідування в межах розгляду скарги на повідомлення про підозру не підлягає оцінці. Незгода з процесуальними діями дорученням проведення такої процесуальної дії іншому прокурору, аніж визначений п.1.ч.1 ст. 481 КПК України, не може бути підставою для скасування такого процесуального рішення керівника регіональної прокуратури про повідомлення про підозру.
Також підставою для оскарження підозри від 28 березня 2019 та від 09 квітня 2019 року є ті доводи, що відсутні достатні дані, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст. 189 КК України.

При оцінці таких доводів слідчий суддя враховує положення ст.94 КПК України, відповідно до яких слідчий та прокурор, слідчий суддя, суд оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, прокурору процесуальним законом надано право на підставі власної оцінки належності, допустимості та достовірності зібраних доказів приймати рішення щодо повідомлення особі про підозру. Згідно з практикою ЄСПЛ обґрунтована підозра передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку в суді.
Отже, на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен застосовувати до наданих доказів таких же вимог та критеріїв, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду. Слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, що входить виключно до компетенції суду під час судового розгляду згідно ст.89 КПК України.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими прокурором матеріалами досудового розслідування у достатньому обсязі підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2,3 ст.189 КК України.Зазначення про повідомлення про нову підозру 08.04.2019 не скасовує силу підозри від 28.03.2019 як твердження про можливе вчинення особою зазначених правопорушень.
Слідчий суддя уважає необґрунтованими для скасування повідомлення про підозру на даній стадії досудового розслідування ті доводи сторони захисту, що об*єднання кримінальних проваджень №0000191 та № 0000088 стосовно підозрюваного та за фактом вчинення кримінального правопорушення відбулося всупереч вимогам ст. 217 КПК України.
Таким чином, слідчим суддею не встановленоочевидно довільного та необґрунтованого віднесення стороною обвинувачення отриманих фактичних даних як таких, що є достатніми для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. За своїм змістом повідомлена 28.03.2019 підозра та повідомлення про нову підозру 09.04.2019 є вмотивованими, відповідають вимогам ст.277 КПК України, підстав для їх скасування не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу захисника ОСОБА_18 на повідомлення про підозру від 28 березня 2019 року керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000088 ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,
на повідомлення про підозру від 08 квітня 2019 року керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000088 ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.189 КК України залишити без задоволення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1