Провадження № 11-кп/4820/408/19
Справа № 675/923/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвавла Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду від 14 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду від 14 травня 2019 року відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», погодженого з головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницької області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлянське, Василівського району, Запорізької обл.., мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого 27 грудня 2011 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, ст..ст. 75, 104 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік,
10 квітня 2012 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.. 75 КК України зі звільненням відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
26 червня 2013 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.4 ст. 187, 71 , 102 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна ..
Відмовляючи в задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 протягом більшої частини періоду часу до настання строку передбаченої законом пільги у виді умовно-дострокового звільнення характеризувався негативно та задовільно, допустив 6 порушень режиму утримання у виді зберігання заборонених предметів, нетактовної поведінки, порушень розпорядку дня, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, тобто його поведінка не була виключно сумлінною. Тільки протягом останнього періоду часу засуджений характеризується позитивно.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Вказує, що за час відбування покарання він навчався і закінчив школу, здобув робітничі професії і працював. Вважає, що суд не взяв до уваги, що в 2017 році за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці заохочувався та був переведений у дільницю соціальної реабілітації, неодноразово заохочувався, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_7 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2003 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і
заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише
після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Отже, при вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування засудженим встановленої частини покарання, а його виправлення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» засуджений відбуває покарання з 07 липня 2014 року. За цей час ОСОБА_7 у Михлянській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Ізяславської районної ради Хмельницької області при ІВК № 31 у 2018 році здобув повну загальну середню освіту, у Ізяславському навчальному центрі при ІВК № 31 у 2015 році здобув професію «Кравець ІІ розряду» та у 2017 році отримав професію «Токар ІІ розряду». Залучався до різних видів робіт з благоустрою місць позбавлення волі, у 2017 році працевлаштований різноробочим. Одержав 7 заохочень. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення».
Вказані обставини безумовно характеризують ОСОБА_7 з позитивної сторони та свідчать, що він стає на шлях виправлення.
Водночас, засуджений, перебуваючи у Вільнянському СІЗО, характеризувався виключно незадовільно, допустив три порушення вимог встановленого порядку утримання, за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався. Під час утримання у Київському СІЗО засуджений порушень вимог встановленого порядку утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. Під час відбування покарання у ІВК № 31 ОСОБА_7 знову допустив три порушення вимог режиму утримання, за що був тричі притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Згідно кримінально-процесуального законодавства сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм (робота за наймом, участь в підприємництві, виконання роботи за цивільно-правовими договорами, індивідуальна праця). Причому засуджений займається трудовою діяльністю, яка схвалюється. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.
Під час розгляду справи доказів сумлінного ставлення засудженого до праці, сумлінної поведінки за місцем відбування покарання не здобуто, не представлені такі відомості засудженим та його захисником і в суді апеляційної інстанції.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією щодо особи засудженого, колегія суддів бере до уваги, що засуджений ОСОБА_7 протягом більшої частини періоду часу до настання строку передбаченої законом пільги у виді умовно-дострокового звільнення характеризувався негативно та задовільно, допустив 6 порушень режиму утримання у виді зберігання заборонених предметів, нетактовної поведінки, порушень розпорядку дня, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, тобто його поведінка не була виключно сумлінною.
Отже, вказані обставини не свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення. Тому застосування відносно ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення не буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для застосування умовно дострокового звільнення засудженого не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання навчався і закінчив школу, здобув робітничі професії і працював не означають, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки відповідно ч. 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами. Отже, вказані обставини є обов`язком кожного засудженого відповідно до вимог КВК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 в 2017 році за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці заохочувався та був переведений у дільницю соціальної реабілітації, неодноразово заохочувався, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу перевірені колегією суддів. Проте оскільки засуджений під час відбування покарання 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду від 14 травня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія №31» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді