Провадження № 1-кс/344/7651/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 09 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2019 року,

якою накладено арешт із забороною на відчуження та розпорядження на автомобіль марки «Мерседес-Бенз Е220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які були вилучені у ОСОБА_4 , під час огляду місця події 03 серпня 2019 року.

За змістом заяви слідчий просив роз`яснити ухвалу в частині того, чи зобов`язаний орган досудового розслідування повернути вилучений транспортний засіб, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу законному набувачу.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, слідчий подав клопотання відповідно до якого просив заяву про роз`яснення ухвали слухати без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду заяви без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши заяву про роз`яснення ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчим суддею встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2019 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 . Накладено арешт із забороною на відчуження та розпорядження на автомобіль марки «Мерседес-Бенз Е220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які були вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду місця події 03 серпня 2019 року. В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

За змістом ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З приписів наведеної норми кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Проте, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення чи його законності, суд відмовляє в роз`ясненні такого рішення.

У даному випадку слідчий, як особа яка здійснює виконання ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, порушує питання роз`яснення даного судового рішення через неоднозначне тлумачення його резолютивної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наведеної норми слідує, що з урахування конкретних обставин справи слідчий суддя, суд, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, вправі накласти арешт на нього повністю або частково, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Із резолютивної частини ухвали від 09 серпня 2019 року слідує, що арешт накладався тільки шляхом заборони на відчуження та розпорядження майном. В задоволенні решти вимог клопотання, тобто в задоволенні клопотання в частині заборони користування вилученим майном, слідчим суддею відмовлено.

Як встановлено ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до статті 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Таким чином, відмова в задоволенні вимог клопотання про арешт майна в частині заборони користування тягне за собою обов`язок слідчого чи прокурора негайно повернути майно, відносно якого вирішувалось питання накладення арешту, для надання можливості користування ним.

Невиконання зазначеного обов`язку не відповідатиме такій загальній засаді кримінального провадження, як недоторканність права власності, зміст якої визначений у ст. 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді від 09 серпня 2019 року підлягає роз`ясненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 380 КПК України ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Керуючись ст. 380 КПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 09 серпня 2019 року - задовольнити.

Роз`яснити, що накладення ухвалою слідчого судді від 09 серпня 2019 року, арешту із забороною на відчуження та розпорядження на автомобіль марки «Мерседес-Бенз Е220», реєстраційний номер НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , покладає на слідчого який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні обов`язок негайного повернення зазначеного майна законному власнику для забезпечення можливості користування ним.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1