печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0001440 від 16.05.2017 року старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001440 прокурора відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

22.12.2018 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001440 від 16.05.2017 року старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001440 прокурора відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001440 від 16.05.2017 за підозрою ОСОБА_4 у легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 достовірно знаючи про незаконність походження коштів на контрольованих ним рахунках протягом тривалого часу, як особисто так і з залученням довірених осіб, зокрема пана ОСОБА_5 , вчиняв дії направлені на приховання незаконності походження цих коштів, незаконності володіння ними і незаконності прав на них та вчиняв фінансові операції з цими коштами, володів ними і використовував їх з метою збільшення цих активів.

Вказані дані свідчать про наявність у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 209 Кримінального кодексу України, відмивання (легалізація) доходів, одержаних злочинним шляхом.

22.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

У зв`язку із переховуванням ОСОБА_4 від органу досудового розслідування його 11.07.2018 оголошено у розшук.

03.10.2018 ухвалою Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно з витягами з НАІС у власності підозрюваного ОСОБА_4 наявні наступні об`єкти рухомого майна:

- транспортний засіб "PORSCHE", 1998 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб "BMW 745LI", 2003 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб "SUBARU LEGACY", 1997 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Санкцією ч. 3 ст. 209 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор вказує, що санкція статі, яка інкримінована ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, та не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати цього майна підозрюваного, а настання цих наслідків перешкоджатиме даному кримінальному провадженню,
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначені кошти, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучені речі з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0001440 від 16.05.2017 року старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001440 прокурора відділу організації процесуального керівництва у перейнятих кримінальних провадженнях, спільних слідчих груп управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на:

- транспортний засіб "PORSCHE", 1998 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб "BMW 745LI", 2003 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб "SUBARU LEGACY", 1997 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_4 , що на праві власності належать підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001440 ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1