Справа № 478/710/19 Провадження № 1-кп/478/68/2019
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
15 травня 2019 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не в/зобов`язаного, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу п.1 ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.
В серпні 2018 року ОСОБА_4 перебуваючи на пустирі, розташованого за с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області в порушення вимог Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» придбав (зірвав) рослину дикорослої коноплі, яку переніс до території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де поклав на висихання. Згодом, коли приготовлена рослинна маса висохла подрібнив її і зберігав виготовлений наркотичний засіб, - канабіс, вагою 10,49 г (в перерахунку на висушену речовину) на даху будинку та в приміщенні гаражу для власних потреб без мети збуту, який було виявлено та вилучено працівниками поліції 13.04.2019 року під час проведення обшуку території домоволодіння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 25.04.2019 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.
Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України є середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 942 грн. 06 коп., пов`язані із залученням експерта.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 квітня 2019 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: визнанні за постановою слідчого від 13.04.2019 року і здані актом здачі речових доказів до кімнати речових доказів Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп., пов`язані із залученням експерта.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обиралася.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1